Справа № 826/3414/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3414/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, третя особа: Державна фіскальна служба України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо відмови в реєстрації податкових накладних платника податків ТОВ «Газтрон Трейд» №20 від 03.02.2017, №11 від 03.02.2017, №18 від 07.02.2017, №5 від 10.02.2017, №16 від 10.02.2017, №21 від 10.02.2017, №23 від 10.02.2017, №24 від 13.02.2017, №22 від 14.02.2017;

2) зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних - податкові накладні виписані платником податків ТОВ «ГАЗТРОН ТРЕЙД» №20 від 03.02.2017, №11 від 03.02.2017, №18 від 07.02.2017, №5 від 10.02.2017, №16 від 10.02.2017, №21 від 10.02.2017, №23 від 10.02.2017, №24 від 13.02.2017, №22 від 14.02.2017 та визнати їх такими, що подані датою (операційним днем) та часом фактичного отримання податковим органом засобами електронного зв'язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: 28 лютого 2017 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач всупереч вимогам податкового законодавства України не прийняв податкові накладні та не повідомив про причини неприйняття, як наслідок позивач не має можливості виконати свій обов'язок щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо призупинення дії Договору про визнання електронних документів №120320161 від 12.03.2016 року.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві зареєструвати податкові накладні виписані платником податків ТОВ «Газтрон Трейд» №20 від 03.02.2017, №11 від 03.02.2017, №18 від 07.02.2017, №5 від 10.02.2017, №16 від 10.02.2017, №21 від 10.02.2017, №23 від 10.02.2017, №24 від 13.02.2017, №22 від 14.02.2017, які подані датою (операційним днем) та часом фактичного отримання податковим органом засобами електронного зв'язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: 28 лютого 2017 року.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що підставою неприйняття податкових накладних була наявність спірних питань щодо електронного документообігу під час перевірки автентичності електронних документів та відповідно до п.1 розділу 5 договору №120320161 від 12.03.2016 про визнання електронних документів було призупинено дію такого договору, тому після вирішення спірних питань, що виникли у сторони договору, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 07.03.2017 було поновлено дію такого договору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що п. 3.1 Договору про визнання електронних документів від 12.03.2016 №120320161 встановлено, що відповідач зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді та їх комп'ютерну обробку.

Податкові накладні були внесені позивачем 28.02.2017 до Єдиного реєстру податкових накладних, однак відповідачем протиправно не у відповідності до умов вказаного договору надіслані квитанції згідно яких такі податкові накладні не прийнято на підставі «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності».

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, між ТОВ «Газтрон Трейд» (платник податків), з однієї сторони, та ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві (орган державної фіскальної служби), з іншої сторони, укладено Договір про визнання електронних документів від 12.03.2016 №120320161 (а.с. 10-13).

Згідно Квитанції № 2 до вказаного Договору зазначено: «Підприємство: 40237768 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд»; Документ: J1391004 Договір про визнання електронних документів 7768J20162655.XML; Реєстраційний номер документу: ; Документ прийнято; Відправник: Центральний портал прийому звітності ДФС України, версія 2.2.7.9».

У подальшому, ТОВ «Газтрон Трейд» направило засобами електронного зв'язку до контролюючого органу податкові накладні, які в подальшому не були прийняті, а саме:

- податкова накладна від 03.02.2017 №20 (квитанція № 1: документ не прийнято). Виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності»;

- податкова накладна від 03.02.2017 №11 (квитанція № 1: документ не прийнято). Виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності»;

- податкова накладна від 07.02.2017 №18 (квитанція № 1: документ не прийнято). Виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності»;

- податкова накладна від 10.02.2017 №5 (квитанція № 1: документ не прийнято). Виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності»;

- податкова накладна від 10.02.2017 №16 (квитанція № 1: документ не прийнято). Виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності»;

- податкова накладна від 10.02.2017 №21 (квитанція № 1: документ не прийнято). Виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності»;

- податкова накладна від 10.02.2017 №23 (квитанція № 1: документ не прийнято). Виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності»;

- податкова накладна від 13.02.2017 №24 (квитанція № 1: документ не прийнято). Виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності»;

- податкова накладна від 14.02.2017 №22 (квитанція № 1: документ не прийнято). Виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності» (а.с. 14-31).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вчиняючи дії по призупиненню дії договору №120320161 про визнання електронних документів від 12.03.2016, укладеного між позивачем і ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач діяв поза межами наданої йому чинним законодавством і договором компетенції, що суперечить вимогам частини другої ст. 19 Конституції України, Закону України «Про електронний цифровий підпис» та змісту вказаного договору, а тому відповідно такі дії є протиправними.

Зважаючи на встановлені обставини протиправності дій відповідача щодо призупинення дії договору про визнання електронних документів, укладеного з позивачем, слід задовольнити заявлені вимоги шляхом зобов'язання ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних - податкові накладні №20 від 03.02.2017, №11 від 03.02.2017, №18 від 07.02.2017, №5 від 10.02.2017, №16 від 10.02.2017, №21 від 10.02.2017, №23 від 10.02.2017, №24 від 13.02.2017, №22 від 14.02.2017 та визнати їх такими, що подані датою (операційним днем) та часом фактичного отримання податковим органом засобами електронного зв'язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: 28 лютого 2017 року, оскільки це є єдиним за своєю суттю способом відновлення порушених прав позивача, ефективним механізмом захисту таких прав, що відповідатиме принципу ідеї верховенства права.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За правилами п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв'язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Згідно з пп. 19-1.1.44 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України передбачено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19 3 цього Кодексу, зокрема: надають послуги електронного цифрового підпису.

При цьому, пп. 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 ПК України надає контролюючому органу право отримувати від платників податків, платників єдиного внеску та надавати у межах, передбачених законом, документи в електронному вигляді.

Так, основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV (далі - Закон № 851-IV).

У відповідності до частини першої ст. 14 та частини першої ст. 15 Закону № 851-IV електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту.

Статтею 16 Закону № 851-IV встановлено, що суб'єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов'язки, які встановлено для них законодавством.

Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов'язків суб'єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов'язки можуть встановлюватися цими суб'єктами на договірних засадах.

Як свідчать матеріали справи, договір про визнання електронних документів уклададено відповідно до положень Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової інспекції України від 10.04.2008 № 233 «Про подання електронної податкової звітності» (що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011) (далі по тексту - Інструкція №233) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 1, 4 розділу ІІІ Інструкції №233 податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі. Органи ДПС приймають податкову звітність з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. щоденно, крім вихідних, святкових і неробочих днів. У разі надходження податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС до 16 години платнику податків протягом двох годин з моменту прийняття (неприйняття) надсилається друга квитанція, в іншому випадку - протягом перших двох годин наступного робочого дня.

Для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб криптографічного захисту інформації (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі (п. 2 розд. ІІ Інструкції).

Відповідно до п. 5 та 6 розділу ІІІ Інструкції передбачається в обов'язковому порядку укладання між платником податків та органом ДПС (нині орган державної фіскальної служби) договору про визнання електронних документів за типовою формою, затвердженою наказом ДПА України від 10.04.2008 №233 як додаток 1 до Інструкції.

Як свідчать матеріали справи, 12.03.2016 позивач, за результатами виконання всіх процедур, передбачених розділу ІІІ Інструкції №233, уклав з відповідачем (органом ДФС) договір про визнання електронних документів за №120320161 (а.с. 10-13).

У подальшому, ТОВ «Газтрон Трейд» направило засобами електронного зв'язку до контролюючого органу податкові накладні, які в подальшому не були прийняті, оскільки виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності».

З умов договору №120320161 про визнання електронних документів від 12.03.2016, вбачається, що сторонами цього договору були передбачені предмет договору, умови електронного документообігу, їх права та обов'язки, відповідальність сторін та порядок вирішення спірних питань, строк дії договору.

Зокрема, відповідно до п.п. 3 і 4 розділу 3 цього договору ДПІ зобов'язана: забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді від платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку; забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків; забезпечувати зберігання і конфіденційність отриманих в електронному вигляді податкових документів. ДПІ надано право: запроваджувати нові програмно-технічні та технологічні засоби, розроблені для поліпшення електронного документообігу платника податків з органами ДФС; відправляти повідомлення платникам податків у разі оновлення програмного забезпечення або запровадження нових форматів електронних документів, програмно-технічних та технологічних засобів для поліпшення електронного документообігу.

Крім того п. 4 розділу 6 зазначеного договору передбачено право органу ДПС розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Прийняття надісланих платником податків податкових документів в електронному вигляді припиняється органом ДФС лише у випадку припинення дії договору, який в свою чергу діє з моменту його підписання сторонами та до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів (п. 1, 3 розділу 6 договору).

Таким чином, за змістом визначених сторонами умов договору №120320161 від 12.03.2016 право органу ДФС на призупинення дії договору не передбачено.

Також повноваження щодо призупинення дії договору не надані суб'єктам електронного документообігу й Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Разом з тим, ст. 18 Закону №851-IV визначено, що особи, винні в порушенні законодавства про електронні документи та електронний документообіг несуть відповідальність згідно з законами України.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про електронний цифровий підпис» центральний засвідчувальний орган, засвідчувальний центр, акредитований центр сертифікації ключів негайно блокують посилений сертифікат ключа: у разі подання заяви власника ключа або його уповноваженого представника; за рішенням суду, що набрало законної сили; у разі компрометації особистого ключа (тобто, встановлення будь-якої події та/або дії, що призвела або може призвести до несанкціонованого використання особистого ключа). Скасування і блокування посиленого сертифіката ключа набирає чинності з моменту внесення до реєстру чинних, скасованих і блокованих посилених сертифікатів із зазначенням дати та часу здійснення цієї операції. Центральний засвідчувальний орган, засвідчувальний центр, акредитований центр сертифікації ключів негайно повідомляють про скасування або блокування посиленого сертифіката ключа його власника.

Отже, норми чинного законодавства не визначають право контролюючого органу на призупинення дії договору про визнання електронних документів, окрім ст. 13 Закону України «Про електронний цифровий підпис», яка стосується блокування посиленого сертифікату ключа.

Посилання апелянта на положення п. 1 розділу 5 договору №120320161 від 12.03.2016, як підставу для вчинення податковою інспекцією дій щодо призупинення дії договору про визнання електронних документів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки даний розділ договору визначає лише порядок врегулювання сторонами у досудовому порядку спірних питань, пов'язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді та часом їх відправлення. За наслідками розгляду та вирішення такого спору приймається лише рішення щодо тих податкових документів в електронному вигляді, по яких виникли спірні питання, а не наявності підстав для призупинення дії договору про визнання електронних документів загалом.

При цьому, відповідачем не надано доказів укладання додаткових угод про внесення змін та/або доповнень до договору №120320161 про визнання електронних документів від 12.03.2016 та документально не підтверджено наявність обставин блокування посиленого сертифікату ключа ТОВ «Газтрон Трейд» та розірвання договору №120320161 про визнання електронних документів від 12.03.2016 р. в порядку, визначеному розділом 6 цього договору.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вчиняючи дії по призупиненню дії договору №120320161 від 12.03.2016, укладеного між позивачем і ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому відповідно такі дії ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо відмови в реєстрації податкових накладних платника податків ТОВ «Газтрон Трейд» №20 від 03.02.2017, №11 від 03.02.2017, №18 від 07.02.2017, №5 від 10.02.2017, №16 від 10.02.2017, №21 від 10.02.2017, №23 від 10.02.2017, №24 від 13.02.2017, №22 від 14.02.2017 є протиправними.

Водночас, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на встановлені обставини справи, слід зобов'язання відповідача зареєструвати податкові накладні, виписані ТОВ «Газтрон Трейд» №20 від 03.02.2017, №11 від 03.02.2017, №18 від 07.02.2017, №5 від 10.02.2017, №16 від 10.02.2017, №21 від 10.02.2017, №23 від 10.02.2017, №24 від 13.02.2017, №22 від 14.02.2017, що було доставлено до ДПС України 28.02.2017 днем та часом їх фактичного отримання, оскільки це є єдиним за своєю суттю способом відновлення порушених прав позивача, ефективним механізмом захисту таких прав.

Аналогічна позиція викладена в рішеннях Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року (справа № 21-1465а15), від 02 лютого 2016 року (справа №804/14800/14) та в ухвалі Вищого адміністративного суду від 31 березня 2016 року (справа №К/800/2372/16).

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено: 22 травня 2018 року.