Справа № 357/3947/18
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3947/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до іспектора ФПП-2 Білоцерківського відділення поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Департамент Патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 04.04.2018 року інспектором ФПП-2 Білоцерківського ВП, лейтенантом поліції ОСОБА_2,

було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №883881, якою на позивача накладено штраф в розмірі 340 грн., за те що він керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по Олександрійському бульвару 37-А не надав перевагу пішоходу, який знаходився на пішохідному переході коли наближався до нерегульованого пішохідного переходу не здійснив гальмування, також у нього не горів задній лівий стоп сигнал, чим порушив п.18.1 ПДР та п.31.4.3 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив інспектор поліції ОСОБА_2 та просив суд скасувати постанову серії НК №883881 від 04.04.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Ухвалою суду від 19.04.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд керуючись положеннями ч. 5 ст. 77 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 04.04.2018 року інспектором ФПП-2 Білоцерківського ВП, лейтенантом поліції ОСОБА_2, було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №883881, якою на позивача накладено штраф в розмірі 340 грн., та відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягненно до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.122 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 04.04.2018 р. близько 15 год.50 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по Олександрійському бульвару 37-А, не надав перевагу пішоходу, який знаходився на пішохідному переході коли наближався до нерегульованого пішохідного переходу, не здійснив гальмування, також у нього не горів задній лівий стоп сигнал, чим порушив п.18.1 ПДР та п.31.4.3 ПДР. (а.с.12-14).

За п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.121 КУпАП - Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП - Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п.18.1 ПДР та п.31.4.3 ПДР України.

Згідно п.18.1 ПДР - Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; згідно з пунктом п.18.1 розділу 18 цих Правил.

Згідно п.31.4.3 ПДР - Зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання; згідно з пунктом п.31.4.3 розділу 31 цих Правил.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач категорично заперечує обставини справи, що і відразу заперечував, та працівники поліції, оглянувши відео погодилися, що пішохід стояв на тротуарі , а не на пішохідному переході. Автомобіль, яким керував позивач був справним.

Згідно ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.4 ст.159 КАС України неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що оскаржувану позивачем постанову належить скасувати та закрити провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 122, 280, 283, 293 КУпАП, 9,19,77,78,159,242-246,250,293,295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 883881 від 04.04.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_3