Справа № 809/3/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1796/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2018 року у справі № 809/3/18 (суддя Главач І.А., м. Івано-Франківськ, повний текст складено 09.02.2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

02 січня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у перерахунку йому пенсії.

Також позивач просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату йому пенсії із включенням до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, суми індексації грошового забезпечення, одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, починаючи з 01 жовтня 2017 року.

Рішенням від 09 лютого 2018 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ч.1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, і надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (п.п. З п. 5 постанови № 1294, п.п. 33.1, 33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції).

Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових доходів населення, одноразові премії з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Отже, зазначені допомоги та одноразові премії є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

За таких обставин позивач простть скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, що відповідно до приписів частини 2 статті 313 КАС України не є перешкодою для розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При обчисленні розміру пенсії позивача відповідач - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не врахувало фактично отриманих позивачем у складі грошового забезпечення грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

18.12.2017 року ОСОБА_2 надіслав на адресу ГУ ПФУ в Івано-Франківській області заяву про проведення перерахунку пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення з врахуванням довідки про грошове забезпечення від 12.12.2017 року № К-240.

Листом від 28.12.2017 року №1422/К-15 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надало відповідь на дану заяву, в якій повідомило позивачу, що будь-які одноразові додаткові види грошового забезпечення, навіть якщо з них було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, не відносяться до додаткових видів грошового забезпечення, що включаються при обчисленні пенсії.

З огляду на викладене, для врахування до складу грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено пенсію, таких видів грошового забезпечення, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також одноразова грошова допомога при звільнені на підставі довідки, долученої до звернення, немає правових підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та одноразова грошова допомога при звільненні не входять до складу грошового забезпечення .

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права.

Так, відповідно до частини третьої статті 43 Закону України № 2262-XII ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 ,,Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України № 2011-ХІІ ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону України № 2011-ХІІ ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII ,,Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Разом з тим, з довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області апеляційний суд вбачає, що позивачу - ОСОБА_2 матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у 2017 році не виплачувалась. Матеріальна допомога на оздоровлення нарахована і виплачена у 2016 та 2017 році в розмірі 1900 та 1700 грн відповідно, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Відомості про нарахування позивачу індексації грошового забезпечення відсутні.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 01 жовтня 2017 року, включивши до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, суми отриманої ним матеріальної допомоги на оздоровлення, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В частині включення до розрахунку індексації грошового забезпечення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань слід відмовити, оскільки позивач не надав доказів отримання таких виплат та сплати з них страхових внесків.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а тому вважає правильним скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково.

Керуючись статтями 243, 310, 315, 317, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2018 року у справі № 809/3/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01 жовтня 2017 року, з включенням до грошового забезпечення для обчислення пенсії, суми одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

М.А. Пліш

Постанова в повному обсязі складена 21 травня 2018 року.