Справа № 804/190/233/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2018 року Справа № 804/190/233/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
29 березня 2018 року засобами поштового зв'язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю надійшла адміністративна справа № 804/190/233/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому позивач просить:
- визнати дії Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації щодо припинення виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, зобов'язання повернення надміру виплачених коштів та перерахування 2 472,08 грн. на рахунок Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації, протиправними;
- зобов'язати Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації поновити виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, починаючи з листопада 2017 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 має на утриманні трьох малолітніх дітей, має статус одинокої матері, яка має дитину віком до чотирнадцяти років та є членом малозабезпеченої сім'ї. Рішенням Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації її сім'ї призначена державна соціальна допомога, як малозабезпеченій сім'ї з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року, розмір якої склав 546,26 грн. щомісячно. Проте, повідомленням відповідача від 21.12.2017 року № 5183/15/02-17 її зобов'язано повернути переплачену суму соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у сумі 2 472,08 грн. на рахунок управління, відповідно до п. 25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям затвердженого Постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 надана недостовірна інформація про доходи, оскільки не вказані аліменти, а також припинено у подальшому виплату раніше призначеної допомоги. З таким рішенням про припинення виплати допомоги та про повернення переплаченої суми допомоги позивач не згодна, а тому і звернулася до суду за захистом своїх прав у сфері публічно-правових відносин. Вважає їх протиправними, оскільки при призначенні допомоги не навмисно не повідомила про отримання аліментів.
Ухвалою суду від 03.04.2018 року дану справу прийнято до провадження, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
26 квітня 2018 року представником відповідача було подано письмові заперечення на позовну заяву, в обґрунтування яких було зазначено, що дії управління є законними, оскільки дійсно з червня 2017 року позивачу виплачувалась державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім'ї, але у листопаді 2017 року виплата припинена та зобов'язано повернути надміру виплачені кошти управлінню в сумі 2 472,08 грн. відповідно до вимог законодавства, оскільки нею не у повному розмірі був вказаний дохід. Добровільно із заявою про отримання додаткових коштів позивач до управління для проведення перерахунку допомоги малозабезпеченим сім'ям не зверталась. Таким чином, позовні вимоги є безпідставними, у зв'язку з чим просили у задоволенні позову відмовити у поному обсязі.
Виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув дану адміністративну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є матір'ю трьох малолітніх дітей. До складу її сім'ї входять: син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.
22 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та надала відповідні документи на її оформлення.
В відомостях про доходи ОСОБА_1 за попередні шість місяців перед зверненням, тобто з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року зазначила лише заробітну плату.
Рішенням Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації ОСОБА_1 призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям з урахуванням доходів всіх членів сім'ї на період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року в розмірі 546,26 грн. щомісячно.

Проте, повідомленням Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації від 21.12.2017 року № 5183/15/02-17 позивача зобов'язано повернути переплачену суму соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у сумі 2 472,08 грн. на рахунок управління, відповідно до п. 25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям затвердженого Постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250, оскільки на підставі висновків проведеної перевірки достовірності та повноти інформації про доходи, яка використовується при призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям встановлено, що позивачем надана недостовірна інформація про доходи, а саме: в декларації про доходи не вказані аліменти, що вплинуло на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачені кошти в розмірі 2 472,08 грн.

Вважаючи, на підставі викладеного, свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статею 46 Конституції України визначено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право громадян на забезпечення рівня життя, як не нижче прожиткового мінімуму реалізовано державою шляхом визначення права громадян на отримання відповідної грошової допомоги, умови та порядок призначення і виплати якої задекларовано у Законі України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон) та деталізовано Порядком призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, що затверджений Кабінетом Міністрів України від 24.02.2003 року №250 (далі - Порядок).

Згідно абз. 2 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та пункту 6 Порядку передбачено, що для визначення права на отримання допомоги уповноважений представник сім'ї надає органу соціального захисту населення за відповідною територіальною юрисдикцією певний пакет документів (заяву, документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім'ї, довідку про склад сім'ї, декларацію про доходи та майно осіб, що входять до складу сім'ї (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї, довідку про наявність та розмір частки (паю), тощо).

Згідно із ч. 4 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

За приписами п. 12 Порядку, у разі коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідно до п. 25 Порядку, виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Пунктом 28 Порядку передбачено, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що відповідальність, передбачена ч. 4 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», настає у разі доведеності двох обставин, а саме - наявності умислу у заявника на подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей про майновий стан сім'ї, а також виявлення цього факту органом, що призначає соціальну допомогу.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є заявником на отримання допомоги як представник малозабезпеченої сім'ї.

При зверненні за отриманням допомоги у червні 2017 року позивач надала відповідачу довідку про розмір доходів, отриманих членами сім'ї.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 28.11.2017 року № 28 наданої на запит Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації, за ОСОБА_1 крім заробітної плати обраховується дохід за ознакою доходу 140 - аліменти.

Для підтвердження сум нарахованих аліментів Управлінням соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації направлено запит до П'ятихатського районного центру зайнятості.

Згідно довідки П'ятихатського районного центру зайнятості від 30.11.2017 року № 4143-17, ОСОБА_1 у період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року отримувала дохід у вигляді аліментів від ОСОБА_5, який був зареєстрований як безробітний у П'ятихатському районному центрі зайнятості з 19.08.2016 року.

Так, у квітні 2017 року ОСОБА_1 нараховані аліменти у розмірі 202,67 грн., у травні 2017 року - у розмірі 322,98 грн., що разом складає 525,65 грн.

На підставі проведеної перевірки 29.11.2017 року державним соціальним інспектором Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації складено акт № 518, щодо виявлення недостовірних даних про доходи.

З пояснень позивача слідує, що вона на той час не знала і не могла знати про надходження коштів, оскільки у виконавчому листі щодо стягнення аліментів була невірно вказана її адреса, тому відрахування по аліментам протягом травня-червня 2017 року нею були отримані лише в липні 2017 року, тому і не повідомила про це відповідача.

Разом з тим, судом встановлено, що у подальшому отримуючи аліменти, позивач самостійно не звернулась до відповідача та добровільно не повідомила про наявність додаткового доходу для проведення перерахунку допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Таким чином, суд вважає, що дана обставина свідчить про наявність у позивача умислу на приховання даних про доходи та майновий стан сім'ї, у зв'язку з чим висновок відповідача про припинення виплати призначеної соціальної допомоги з листопада 2017 року та повернення державної соціальної допомоги у розмірі 2 472,08 грн. є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі 14.05.2018 року.

Суддя Н.В. Боженко