Справа № 755/949/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні доказів

15 травня 2018 року м. Київ № 755/949/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення доказів у справі за адміністративним за позовом

ОСОБА_1
до 1. Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві 2. Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2018 року до канцелярії Дніпровського районного суду м. Києва від ОСОБА_1 (02002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на розгляд суду надійшов адміністративний позов б/н від 16.01.2018 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (02225, м. Київ, вул. Каштанова, 6) та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03037, м. Київ, вул. Виборзька, 32), в якому позивач просив:

визнати незаконним і протиправним умисне і злонамірене блокування виконання судових рішень Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2011, від 20.01.2015, від 22.06.2016 Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві. яким не забезпечено підготовку та спрямування відповідних документів щодо здійснення пенсійних виплат у розмірах згідно з судовим рішенням від 05.05.2011, а також стосовно виплати заборгованості, яка виникла на час її погашення відповідно до вимог виконавчої служби;

визнати незаконною і протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо забезпечення примусового виконання рішень Дніпровського районного суду м. Києва: від 05.05.2011 (справа № 2-а-1979/11), від 20.01.2015 (справа № 755/30211/14-а) та від 22.06.2016 (справа № 755/6946/16-а), а також стосовно забезпечення виконання виконавчих проваджень № 336661127 та № 51661146, реалізація яких умисно і злонамірено заблокована всупереч положенням Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, наслідок чого порушено конституційне право позивача, право приватної власності, право використовувати і розпоряджатися своїм майном, своєю особистою власністю;

враховуючи бездіяльність та спротив відповідачів виконанню судового рішення від 05.05.2011, нездійснення нами жодних дій щодо виконання відповідних розрахунків пенсійних виплат та виниклої заборгованості на протязі майже восьми років, визнати законними, обґрунтованими і правомірними, тобто такими, що відповідають положенням конкретних чинних законів України, розрахунки поточних щомісячних виплат пенсії, тобто її розміру, а також виниклої заборгованості на час ухвалення судового рішення, виконане позивачем, відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2011, на основі положень і вимог ст.ст. 387, 390, 623, 625 Цивільного кодексу України, у таких конкретних розмірах:

щомісячна пенсія у розмірі 13415,20 грн., яка розрахована на основі розмірів соціальних стандартів (параметрів) передбачених Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", а також з урахуванням Закону України "Про захист дітей війни" та рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2009, стосовно зобов'язання виплати щомісячної державної надбавки згідно з зазначеним законом у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та щомісячної державної надбавки відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" у розмірі 20 відсотків прожиткового мінімуму встановленої Урядовою комісією персонально;

заборгованості пенсійних виплат за період з 31.07.2010 по лютий 2018 року включно (з урахуванням орієнтовного переліку, необхідного для ухвалення судового рішення та підготовку і проходження необхідних розрахунково-розпорядчих документів щодо здійснення поточних пенсійних виплат та безпосередньо заборгованості) - у сумі 2743587,00 грн.;

зобов'язати відповідачів врахувати ці розрахунки як обов'язкові при виконанні судового рішення від 05.05.2011;

зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві стягнути з відповідних фінансових рахунків, які обслуговують фінансові операції боржника - Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, відповідно до порядку та способу, визначеному ст.ст. 2, 3, 5, 6 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" заборгованість пенсійних виплат позивачу за невиконаним судовим рішенням від 05.05.2011 у розмірі 2743587,00 грн.;

здійснити перерахування зазначеної суми у розмірі 2743587,00 грн. поштовим переказом на домашню адресу позивача - стягувача: ОСОБА_1: АДРЕСА_1;

зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві у десятиденний термін підготувати та спрямувати відповідні фінансово-розпорядчі документи, згідно з діючим порядком, для забезпечення поточних щомісячних виплат пенсії позивачу у розмірі 13415,20 грн., починаючи від кінцевої дати, погашення заборгованості за судовим рішенням від 05.05.2011;

зобов'язати відповідачів у десятиденний термін подати суду звіт про виконання цього судового рішення, з відображенням виконання судового рішення від 05.05.2011.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2018 у справі № 755/949/18, адміністративний позов ОСОБА_1 передано на розгляд Окружного адміністративного суду м. Києва.

10 квітня 2018 року матеріали справи № 755/949/18 надійшли на адресу Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2018 позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху.

Разом з тим, 27.04.2018 через канцелярію до суду позивачем подано заяви: про забезпечення позову та про забезпечення доказів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2018 судом відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2018 призначено заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до розгляду у судовому засіданні на 15.05.2018.

У судовому засіданні позивач подану заяву підтримав та просив її задовольнити. В обґрунтування необхідності забезпечення доказів та способу забезпечення доказів позивач зазначив, що поданий позивачем до суду адміністративний позов вже подавався для розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва, за яким було відкрито провадження у справі № 755/4790/17. Під час перебування справи на розгляді у відповідному суді позивачем подавалися численні докази, а саме: пояснення, документи та інші відомості. У липні 2017 року позов залишено Дніпровським районним судом м. Києва без розгляду. Як зазначає позивач, його звернення № 69274 від 14.12.2017 «Про повернення матеріалів» до відповідного суду було проігнороване, у зв'язку із чим ОСОБА_1 подано позов до Дніпровського районного суду м. Києва, до якого долучено клопотання про приєднання матеріалів справи № 755/4790/17 до повторно поданого позивачем позову. На думку позивача, вказані вище обставини, а також інші протиправні дії та супротиви судового розгляду його позову, є підставами для забезпечення доказів шляхом витребування у Дніпровського районного суду м. Києва матеріалів справи № 755/4790/17 у повному обсязі. Окремо в заяві позивачем відмічено, що в поданому ним позові від 16.01.2016 наведено перелік 4-ьох судових рішень по справам: № 2-а-1979/11, 755/30211/14-а, № 755/6946/16-а та № 755/11756/16-а, які містять комплект доказової бази по суті обставин невиконання судового рішення від 05.05.2011, а тому позивач вказує про витребування зазначених матеріалів, за необхідності, на розсуд суду.

Заслухавши думку позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Так, з правової конструкції ч 1 ст. 114 КАС України слідує, що суд має забезпечити докази за наявності підстав припущення, що:

засіб доказування може бути втрачений;

збирання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим;

подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з ч. 1 ст. 115 КАС України, суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язанням вчинити певні дії щодо доказів.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 117 КАС України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Проаналізувавши вказані норми, дослідивши наявні у матеріалах справи документи, заслухавши пояснення позивача, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 в заяві не наведено обґрунтувань, в чому саме полягають інші протиправні дії та вчинений супротив судового розгляду в частині поданого ним повторно позову, зважаючи на те, що останнім не наведено будь-яких доводів та не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що вказані в заяві засоби доказування можуть бути втрачені або збирання чи подання таких доказів стане згодом неможливим або утрудненим, а також з урахуванням того, що з положень п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України (в редакції чинній на момент винесення Дніпровським районним судом м. Києва ухвали від 19.07.2017 у справі № 755/4790/17, якою позов ОСОБА_1 залишено без розгляду) не випливає про повернення позивачу поданих ним до справи матеріалів, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви про забезпечення доказів, а відтак остання задоволенню не підлягає.

В частині окремо викладеного позивачем клопотання про витребування матеріалів справ: № 2-а-1979/11, 755/30211/14-а, № 755/6946/16-а та № 755/11756/16-а, суд звертає увагу заявника на те, що приписами ст. 114 КАС України не перебачено підстав та порядку забезпечення доказів судом за його ініціативою. Відтак, суд не наділений процесуальним правом здійснити забезпечення доказів в порядку ст.ст. 114, 115 КАС України.

Поряд з цим, додатково суд вважає за необхідне зазначити, що у разі виникнення необхідності у суду щодо додаткових доказів по справі та вирішення якої без таких доказів буде неможливим, суд, відповідно до вимог ст. 79-80 КАС України, не обмежений в праві витребувати докази з власної ініціативи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 114-117, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити повністю.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 20 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя К.С. Пащенко