Справа № 815/6651/17
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6651/17
УХВАЛА

17 травня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенко О.М.

при секретарі судового засідання Любімовій О.Є.

за участю:

представника позивача - Ільченко О.М. (за довіреністю),

представника відповідача - Одеської обласної ради Самофалова Р.О. (за довіреністю),

розглянувши в підготовчому засіданні клопотання представника відповідача - Одеської обласної ради про залишення без розгляду позовної заяви Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Державне агентство рибного господарства України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Регіональний ландшафтний парк "Тилігульський" про скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради, третя особа - Регіональний ландшафтний парк "Тилігульський", в якому позивач просить суд:

- скасувати рішення Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 27.11.2015 року № 28-VII "Про передачу гідротехнічної споруди "З'єднувального каналу Тилігульський лиман-Чорне море" з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтернівського району Одеської області;

- скасувати рішення Одеської обласної ради від 21.12.2015 року №52-VIІ "Про надання згоди та прийняття з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтернівського району до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, області гідротехнічної споруди "З'єднувального каналу Тилігульський лиман-Чорне море".

Даний адміністративний позов Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства надісланий до Одеського окружного адміністративного суду засобами поштового зв'язку 07.12.2017 року.

Ухвалою суду від 20 грудня 2017 року позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків до 09.01.2018 року.

Копію вказаної ухвали суду від 20.12.2017 року отримано позивачем 03.01.2018 року, що підтверджується матеріалами справи.

Так, в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху роз'яснено позивачу, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду уточненого адміністративного позову (з копією для учасників процесу) та доказів сплати судового збору.

09 січня 2018 року за вх. №ЕП/97/18 засобами електронної пошти від позивача до суду надійшов лист на виконання ухвали суду від 20.12.2018 року разом із уточненою позовною заявою, у якій визначено процесуальний статус Регіонального ландшафтного парку "Тилігульський" як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Водночас, 09.01.2018 року засобами електронної пошти за вх. №ЕП/98/18 від позивача до суду надійшла заява про продовження строку виконання ухвали суду від 20.12.2017 року із додатками.

Ухвалою суду від 15.01.2018 року судом задоволено заяву позивача та продовжено позивачу строк для усунення недоліків за адміністративним позовом Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради, третя особа - Регіональний ландшафтний парк "Тилігульський" про скасування рішень до 05.02.2018 року, оскільки станом на дату прийняття даної ухвали до суду не надійшов уточнений адміністративний позов в оригіналі разом із додатками для учасників процесу, та з боку позивача не було надано доказів його направлення до суду, а також оскільки позивачем не було надано до суду доказів сплати судового збору.

05 лютого 2018 року через канцелярію суду за вх. 3216/18 нарочно від представника позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали від 20.12.2017 року разом із квитанцією №3366/з42 від 05.02.2018 року про сплату судового збору у розмірі 3200,00 грн. та уточненою позовною заявою (з копією для відповідача).

Ухвалою суду від 07.02.2018 року у зв'язку з тим, що станом на 07.02.2018 року, у суду були відсутні відомості про зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви до 14.02.2018 року.

На виконання ухвали від 07.02.2018 року від представника позивача засобами електронної пошти за вх. №ЕП/874/18 до суду надійшла заява, в якій зазначено, що згідно інформації, яка надана ГУ ДКС України в Одеській області та в інформаційному центрі Одеського окружного адміністративного суду, сума сплаченого судового збору згідно квитанції №3366/з42 від 05.02.2018 року зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року відкрито провадження по справі №815/6651/17.

Вказаною ухвалою судом вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.03.2018 року.

Ухвалою суду від 12.03.2018 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання судом відкладено підготовче засідання на 03.04.2018 року для надання можливості учасникам процесу подати заяви по суті справи.

Судове засідання, яке призначене на 03.04.2018 року було перенесено на 20.04.2018 року, про що складено відповідну довідку.

При цьому, 16 березня 2018 року засобами електронного зв'язку за вх. №ЕП/1564/18 від представника відповідача Одеської обласної ради до суду надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Регіональний ландшафтний парк "Тилігульський" про скасування рішень на підставі положень ст.ст.2,44,47,122,123,242,245 КАС України.

Вказане клопотання залучено судом до матеріалів справи 20.04.2016 року разом із оригіналом цього клопотання, наданого 20.04.2018 року представником відповідача у судовому засіданні із додатками до нього.

19 квітня 2018 року за вх. №ЕП/2189/18 засобами електронної пошти та 20.04.2018 року нарочно від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про застосування строків позовної давності, які залучені судом до матеріалів справи 20.04.2018 року.

У судовому засіданні 20.04.2018 року судом за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Державне агентство рибного господарства України, оскільки рішення у справі може вплинути на права, інтереси або обов'язки цієї особи.

Водночас, у судовому засіданні 20.04.2018 року судом встановлено залученій до участі у справі третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача семиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання пояснень на позов та відзиви відповідачів, а іншим учасникам справи - відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті та не пізніше ніж через п'ять днів з моменту їх отримання.

З метою повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин у справі, зважаючи на те, що у підготовчому засіданні 20.04.2018 року судом залучено до участі у справі третю особу - Державне агентство рибного господарства України, яку необхідно повідомити про розгляд справи та судом встановлені строки для подання цією третьою особою та іншими учасниками справи заяв по суті справи, а також враховуючи положення ч.4 ст.173 КАС України, для виконання завдань підготовчого провадження, ухвалою суду від 20.04.2018 року судом:

- продовжено строк підготовчого провадження у справі № 815/6651/17 на тридцять днів.

- відкладено підготовче засідання по даній адміністративній справі на 08 травня 2018 року об 11 год. 00 хв.;

- встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Державному агентству рибного господарства України семиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання пояснень на позов та відзиви відповідачів, а іншим учасникам справи - відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті, але не пізніше ніж через п'ять днів з моменту їх отримання.

У підготовче судове засідання, призначене на 08.05.2018 року об 11:00 год. уповноважений представник позивача не з'явився, про дату час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи, а саме:

- розпискою про явку на 08.05.2018 року на 11:00 год. із підписом представника Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства - Ільченко О.М.;

- роздруківкою з електронної пошти про отримання 26.05.2018 року Західно-Чорноморським басейновим управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства копії ухвали суду від 20.04.2018 року.

Водночас з боку позивача жодних клопотань про причини неприбуття або про розгляд справи за відсутності позивача до суду станом на дату та час засідання, яке відбулось 08.05.2018 року,- не надходило.

Враховуючи першу неявку позивача у підготовче судове засідання, який про розгляд справи був повідомлений належним чином та своєчасно, і не надав клопотання про розгляд справи за його відсутності або клопотання із повідомленням причин неприбуття до суду, суд визнав першу неявку позивача у судове засідання без поважних причин (неповажною) та відклав розгляд справи у підготовчому засіданні на 17.05.2018 року о 09 год. 40 хв.

У підготовчому засіданні 17.05.2018 року представник відповідача - Одеської обласної ради підтримав заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, викладених у письмовому клопотанні.

Вказане клопотання відповідача обґрунтоване тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду для захисту своїх прав та інтересів та судом можуть бути застосовані строки позовної давності, оскільки, всі рішення Одеської обласної ради опубліковуються на відповідному сайті та знаходяться у відкритому доступі. Як вказує відповідач, питання щодо будівництва Тилігульського каналу постійно всебічно висвічується в засобах масової інформації, і посилається на те, що позивач вказує, що Управління довідалося про роботи, які проводяться на каналі «Тилігульський лиман-Чорне море» із мережі Інтернет. Отже, на думку відповідача, позивач сам підтверджує той факт, що у нього була можливість дізнатися про стан майна, яке начебто віднесено до сфери його управління.

Таким чином, як зазначає відповідач, позивач звернувшись до суду із позовом у грудні 2017 року, - звернувся до суду більш, ніж через два роки після настання відповідної події та початку її висвітлювання у засобах масової інформації.

Водночас, відповідач у своєму клопотанні вказує, що позивач не надав заяву про поновлення пропущеного строку, що передбачено ст.121 та ст.123 КАС України.

Представник позивача у підготовчому засіданні 17.05.2018 року заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача - Одеської обласної ради про залишення без розгляду позовної заяви у справі №815/6651/17, з підстав, викладених у письмових запереченнях по заявленому клопотанню.

У вказаному запереченні представник Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства посилається на те, що в ухвалі суду від 19.02.2018 року по справі №815/6651/17, якою було відкрито провадження у справі, зазначається, що підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України, а також підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені ст. 170 КАС України, у суду відсутні. Також, позивачем, із посиланням на ст.171 КАС України зазначено, що приймаючи ухвалу суду від 19.02.2018 року, Одеським окружним адміністративним судом вже розглядалось питання строку звернення позивача до суду за доводами, які містяться у позовній заяві, і було прийнято відповідне рішення.

Враховуючи викладене, посилаючись на положення ст.ст.3,44,122,123,169,170,171 КАС України, представник Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства просив суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача - Одеської обласної ради про залишення без розгляду позовної заяви.

Інші учасники справи у підготовче судове засідання не з'явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, з боку відповідача - Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 14.05.2018 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

З боку третіх осіб станом на 17.05.2018 року жодних заяв по суті справи, клопотань, доказів або письмових пояснень не надходило.

Розглянувши клопотання представника відповідача - Одеської обласної ради про залишення без розгляду позовної заяви Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Позов Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства був направлений до суду засобами поштового зв'язку 07.12.2017 року та надійшов до суду 15.12.2017 року.

Відповідно до відповідно до ч.1 ст.99 КАС України (в редакції, яка діяла станом на дату подання позивачем даної позовної заяви) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 КАС України (в редакції, яка діяла станом на дату подання позивачем даної позовної заяви) визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом визначаються з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року та станом на дату розгляду справи) якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, за загальним правилом позов може бути подано до суду в межах шестимісячного строку та пропуск позивачем такого строку без поважних причин є підставою для залишення позову без розгляду.

Предметом розгляду у даній адміністративній справі є правомірність:

- рішення Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 27.11.2015 року № 28-VII "Про передачу гідротехнічної споруди "З'єднувального каналу Тилігульський лиман-Чорне море" з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтернівського району Одеської області;

- рішення Одеської обласної ради від 21.12.2015 року №52-VIІ "Про надання згоди та прийняття з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтернівського району до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, області гідротехнічної споруди "З'єднувальний канал Тилігульський лиман-Чорне море".

При цьому на підтвердження звернення до суду у межах строків, визначених ст. 99 КАС України, представником Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у позовній заяві вказано, що із повідомлень, розміщених у мережі Інтернет, Управління дізналось про роботи, які проводяться на каналі «Тилігульський лиман-Чорне море». Як зазначає позивач, на усний запит в кінці жовтня 2017 року у Одеській обласній раді Управлінням було отримано копію рішення Одеської обласної ради від 21.12.2015 року №52-VII "Про надання згоди та прийняття з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтернівського району до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, області гідротехнічної споруди "З'єднувальний канал Тилігульський лиман-Чорне море" та вказує, що разом з цією копією було отримано рішення Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 27.11.2015 року № 28-VII "Про передачу гідротехнічної споруди "З'єднувального каналу Тилігульський лиман-Чорне море" з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтернівського району Одеської області на баланс Регіонального парку «Тилігульський».

Суд зазначає, що з копії спірного рішення Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 27.11.2015 року 28-VII "Про передачу гідротехнічної споруди "З'єднувального каналу Тилігульський лиман-Чорне море" з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтернівського району Одеської області, яке додано позивачем разом із позовною заявою неможливо ідентифікувати, що вона видана саме позивачу у жовтні 2017 року у відповідь на усний запит позивача.

При цьому, суд зазначає, що доказів отримання копій спірних рішень саме у кінці жовтня 2017 року на усний запит позивача, останнім до суду не надано. Водночас, не надано супровідного листа або іншого доказу, який б підтверджував надання Одеською обласною радою вищевказаних рішень, що оскаржуються позивачем.

Разом з цим, позивачем ні у позовній заяві, ні в запереченнях на клопотання про залишення без розгляду, ні у підготовчому засіданні 17.05.2018 року не зазначено, коли саме позивач дізнався про оскаржувані ним рішення. Однак, виходячи з того, що позивач звернувся до Одеської обласної ради за отриманням копій оскаржуваних рішень, суд доходить висновку, що станом на жовтень 2017 року (до моменту звернення до відповідача) позивачу вже було відомо про існування оскаржуваних рішень.

Крім того, суд враховує, що відповідач - Одеська обласна рада є суб'єктом владних повноважень і має надавати певні документи, які запитуються у цього органу за запитами, які оформлені у встановленому законом порядку. Представником відповідача - Одеської обласної ради, в свою чергу, не підтверджено те, що позивачу надавались копії оскаржуваних ним рішень саме Одеською обласною радою і саме у жовтні 2017 року.

Водночас, суд зауважує, що до суду позивачем надано копію рішення Одеської обласної ради від 21.12.2015 року №52-VIІ без наявності на ній підпису Голови обласної ради і печатки відповідного органу, та без зазначення ким ця копія видана; на вказаній копії відсутня печатка та дані особи, яка мала б засвідчити цю копію рішення із зазначенням дати її засвідчення.

Також, на копії рішення Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 27.11.2015 року № 28-VII, яку як вказує позивач, він також отримав від Одеської обласної ради, відсутні дані щодо засвідчення цієї копії особою, яка мала б її засвідчувати та відсутня дата засвідчення.

Таким чином, посилання позивача на отримання ним від Одеської обласної ради наприкінці жовтня 2017 року копій рішень, що ним оскаржуються, не підтверджуються жодним належним доказом.

Крім того, стосовно посилання позивача на те, що позивачем було перевірено інформацію щодо справжності існування зазначених рішень шляхом перегляду офіційного сайту Одеської обласної ради щодо розміщення на сайті рішення Одеської обласної ради від 21.12.2015 року №52-VIІ, суд вважає, що вказані посилання також жодним чином не свідчать про отримання позивачем цих рішень від Одеської обласної ради, оскільки позивачем з незрозумілих підстав ставиться під сумнів існування рішень, копії яких, як він стверджує, ним отримано саме від Одеської обласної ради на його усний запит.

Суд вважає, що наведені позивачем у позовній заяві обставини щодо отримання оскаржуваних рішень не відповідають дійсності та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Водночас, як зазначає позивач у позовній заяві, із повідомлень, розміщених у мережі Інтернет, Управління дізналось про роботи, які проводяться на каналі «Тилігульський лиман-Чорне море».

В свою чергу, відповідачем до суду надані та судом залучені до матеріалів справи роздруківки з мережі Інтернет щодо робот, які проводяться на каналі «Тилігульський лиман-Чорне море», а саме: від 27.10.2016 року, від 07.10.2016 року, від 26.10.2016 року, від 22.02.2017 року, від 20.05.2017 року, від 20.07.2017 року.

В матеріалах справи міститься інвентарний опис необоротних активів щодо Каналу Тилігульський лиман - Чорне море від 13.11.2015 року, складений Західно-Чорноморською рибохороною (т.1 а.с.18), в якому зазначено, що усі цінності, пронумеровані в цьому інвентарному описі №1 перевірені комісією в натурі в присутності посадових осіб позивача.

Таким чином, зважаючи на те, що 13.11.2015 року Західно-Чорноморською рибохороною проведено інвентаризацію Каналу Тилігульський лиман - Чорне море, враховуючи, що з наданих до суду доказів (т.2 а.с.4-57) вбачається, що в засобах масової інформації, починаючи з жовтня 2016 висвітлюється інформація щодо будівництва «Каналу Тилігульський лиман - Чорне море», у позивача була об'єктивна можливість дізнатись про проведення робіт на об'єкті, що, на думку позивача, перебуває у нього в користуванні, а отже, і дізнатись про підстави їх здійснення, тобто про прийняття спірних рішень.

В свою чергу, з даною позовною заявою позивач звернувся лише у грудні 2017 року, тобто пропустивши шестимісячний строк звернення до суду. Заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивачем надано не було.

Таким чином, станом на дату звернення до суду із позовною заявою позивачем пропущено строк звернення до суду та жодного доказу поважності пропуску строку звернення до суду позивачем ані до позовної заяви, ані під час підготовчого засідання не надано.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення, тощо.

З наведених позивачем у позовній заяві та у запереченні на клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду доводів, суд не вбачає обставин щодо дотримання позивачем шестимісячного строку звернення до суду та наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Позивачем не зазначається та з матеріалів справи не вбачається обставин, що заважали б позивачу та могли бути об'єктивними перешкодами для звернення до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

Відповідно до ч. 3, ч.4 ст. 123 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року та станом а дату розгляду справи), якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 19.02.2018 року, суд не викладав висновок визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника Одеської обласної ради про залишення без розгляду позовної заяви у справі №815/6651/17 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а позовна заява Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.122, ч.3 ст.123, ст.ст.169, п.8 ч.1 ст.240, 243, 256, 294 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача - Одеської обласної ради про залишення без розгляду позовної заяви у справі №815/6651/17 - задовольнити.

Залиши без розгляду позовну заяву Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Державне агентство рибного господарства України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Регіональний ландшафтний парк "Тилігульський" про скасування рішення Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 27.11.2015 року № 28-VII "Про передачу гідротехнічної споруди "З'єднувального каналу Тилігульський лиман-Чорне море" з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтернівського району Одеської області та про скасування рішення Одеської обласної ради від 21.12.2015 року №52-VIІ "Про надання згоди та прийняття з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтернівського району до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, області гідротехнічної споруди "З'єднувальний канал Тилігульський лиман-Чорне море".

Роз'яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 21.05.2018 року.

Суддя О.М. Соколенко