Справа № 814/183/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 р. № 814/183/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, вул. Соборна, 63-а, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56602

про:визнання неправомірними та протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі - відповідач) про: визнання неправомірним та нечинним розпорядження відповідача № 122653 від 17.11.2017 року в частині, саме неправомірно визначеного розміру середньомісячного заробітку -24650 грн. грошового утримання судді, з якого відбувається нарахування довічного грошового утримання; визнання неправомірною та протиправною діяльність відповідача Новоодеського об'єднаного УПФУ в Миколаївській області в частині здійснення нарахування з 01 грудня 2016 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до постанови Новоодеського районного сулу Миколаївської області від 08.08.2017 по справі № 482/684/17, у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з розміру 24650 грн., а не 90% з розміру 28533,33 грн.; визнання неправомірними та протиправними дії відповідача - Новоодеського об'єднаного УПФУ в Миколаївській області в частині відмови у здійснені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі наданої довідки про суддівську винагороду, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017; визнання за ОСОБА_1 право на отримання з 01 грудня 2016 року щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017, виходячи з розміру 28533,33 грн. до наступної законодавчої зміни цього розміру; зобов'язання відповідача - Новоодеське об'єднане УПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок позивачу, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01 грудня 2016 року, у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснивши такий перерахунок на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017, виходячи з розміру суддівської винагороди 28533,33 грн.; стягнення з відповідача Новоодеського об'єднаного УПФУ в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 недоотримані з 01 грудня 2016 року по 01 лютого 2018 суми довічного грошового утримання у розмірі 39388,58 грн.; зобов'язання відповідача - Новоодеське об'єднане УПФУ в Миколаївській області здійснити виплату ОСОБА_1 з 01 грудня 2018 щомісячного довічного грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017, виходячи з розміру суддівської винагороди 28533,33 грн., без обмеження його розміру і до наступної законодавчої зміни цього розміру; стягнення з відповідача Новоодеського об'єднаного УПФУ в Миколаївській області на користь позивача ОСОБА_1 одну тисячу грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; в порядку судового контролю за виконанням даного судового рішення, зобов'язати Новоодеське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови суду по даній справі протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки ними виконані всі вимоги стосовно рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08.08.2016 у справі № 482/684/17. Крім того, відповідач зазначив, що матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, а тому вважає позовні вимоги безпідставними.

Ухвалою суду від 29.01.2018 року було відкрито провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Новоодеському об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області як суддя у відставці та йому з 13.10.2016 призначено довічне щомісячне грошове утримання у відповідності до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIІІ від 30.09.2016 року.

04.05.2017 позивач звернувся з позовом до Новоодеського районного суду Миколаївської області про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

08.08.2017 постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/684/17, яка вступила в законну силу 19.10.2017 року, визнано протиправним та не чинним протокол № 683 від 25.10.2016 року і подальші розпорядження Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Миколаївської області в частині встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 саме на рівні 80, а не 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді; зобов'язано Новоодеське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Миколаївської області визначити ОСОБА_1 (РНОКПО НОМЕР_2)- судді Новоодеського районного суду Миколаївської області у відставці , щомісячне довічне грошове утримання судді, встановивши його у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснивши такий перерахунок починаючи з 13 жовтня 2016 року та зобов'язати відповідача виплатити ОСОБА_1 недоотриману його різницю за весь період часу.

Відповідно до ч. 4 статі 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зауважує, що питання про встановлення стажу, який дає право на розмір 90% грошового утримання судді, вже вирішено в судовому рішенні № 482/684/17, яке набрало законної сили.

В березні 2017 року, відповідач на підставі довідки №7/1-278/17 від 28.02.2017 року, здійснив перерахунок розміру довічного утримання позивача, виходячи з розміру 27200 грн., та здійснював виплати виходячи з 80% грошового утримання, однак з порушенням норм законодавства, без врахування фактів, встановлених постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі від 08.08.2017 № 482/684/17, яка набрала законної сили 19.10.2017 року, що фактично була залишена в силі за наслідками перегляду справи Одеським апеляційним адміністративним судом, як вбачається з постанови від 06.10.2017 року. Рішення Вищої Ради Юстиції і Верховної Ради України про відставку позивача при наявному стажі роботи судді 27 років 10 місяців 08 днів, який надав позивачеві право як на відставку так і на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України (статті 124 Конституції України).

За таких обставин суд наголошує на відсутності у відповідача законних підстав для невиконання рішення суду, яким було зараховано до стажу роботи на посаді судді період навчання період проходження строкової військової служби (з 30.04.1985 по 09.06.1987). половину строку навчання на денній формі Одеського державного університету (з 20.08.1987 по 14.07.1992), роботу на посаді стажиста та слідчого прокуратури (з 17.08.1993 по 08.12.1996), помічника прокурора (з 09.12.1996 по 21.01.2002), що дає право на призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання в розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді. Тривалість стажу на посаді судді становить 25 років 04 місяців 24 дня.

Таким чином, позовні вимоги про визнання неправомірним та нечинним розпорядження відповідача № 122653 від 17.11.2017 року в частині, саме неправомірно визначеного розміру середньомісячного заробітку -24650 грн. грошового утримання судді, з якого відбувається нарахування довічного грошового утримання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про визнання неправомірною та протиправною діяльність відповідача Новоодеського об'єднаного УПФУ в Миколаївській області в частині здійснення нарахування з 01 грудня 2016 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08.08.2017 по справі № 482/684/17, у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з розміру 24650 грн., а не 90% з розміру 28533,33 грн., визнання неправомірними та протиправними дії відповідача - Новоодеського об'єднаного УПФУ в Миколаївській області в частині відмови у здійснені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі наданої довідки про суддівську винагороду, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017; визнання за ОСОБА_1 право на отримання з 01 грудня 2016 року щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017, виходячи з розміру 28533,33 грн. до наступної законодавчої зміни цього розміру; зобов'язання відповідача - Новоодеське об'єднане УПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок позивачу, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01 грудня 2016 року, у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснивши такий перерахунок на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017, виходячи з розміру суддівської винагороди 28533,33 грн.; зобов'язання відповідача - Новоодеське об'єднане УПФУ в Миколаївській області здійснити виплату ОСОБА_1 з 01 грудня 2018 щомісячного довічного грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017, виходячи з розміру суддівської винагороди 28533,33 грн., без обмеження його розміру і до наступної законодавчої зміни цього розміру, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, пішов у відставку з 22.09.2016 року, діяли норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453 від 07.07.2010 року, тому на виниклі спірні правовідносини розповсюджуються норми цього Закону за загальним правилом дії Закону у часі (ч.1статті 58 Конституції України), з застереженнями передбаченими рішенням Конституційного Суду України №4-рп/16 від 08.06.2016 року у справі №1-8/2016. Пунктом 4 рішення №4-рп/16 від 08.06.2016 року у справі №1-8/2016 визначено, що частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року№ 192- VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Відповідач в своїх діях керується положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402 в редакції від 02.06.2016 року і виходить з того, що щомісячне довічне грошове утримання повинно виплачуватись Позивачеві, як судді у відставці виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді.

Розмір грошового утримання судді і розмір суддівської винагороди, як вбачається з положень чинного законодавства, - це різні поняття і їх визначення передбачене різними Законами.

20.12.2017 року позивач звернувся до відповідача для здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки виданої ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017 про суддівську винагороду, де було вказано розмір суддівської винагороди в загальній сумі 28533,33 грн., з яких: щомісячна доплата відповідно до частини 6 статті 135 Закону України "про судоустрій і статус судів" матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі - 1333,33 грн.

29.12.2017 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, з якої обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання, а тому враховувати її немає підстав.

Суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача з огляду на наступні положення.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів".

Суддя є носієм судової влади, а тому, Законом він наділений відповідними, як обов'язками, так і правами.

Серед його невід'ємних прав є право - на належне матеріальне і соціальне забезпечення, в тому числі, на отримання допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, що передбачено нормами статей 48 ч.5 п.8, 136, 144 ЗУ №1402 -VIII «Про судоустрій і статус суддів» та забезпечення права безоплатного медичного обслуговування та права на санаторно-курортне лікування. Ці права суддів передбачались і Законом України №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів», що втратив чинність на даний момент, за виключенням деяких положень.

Відповідно до норм ч. 8 ст.48 Закону України №1402 -VIII «Про судоустрій і статус суддів» матеріальне забезпечення суддів - це елемент їх незалежності.

Суддя у відставці, відповідно до вимог чинного законодавства, користується тими ж правами, що і працюючий суддя, в тому числі, і правом на санаторно-курортне лікування.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен бути найбільш наближеним до суддівської винагороди працюючого судді.

Як вбачається з додатку 2 до п.3 «Порядку призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами ПФУ», затвердженого постановою правління ПФУ №3-1 від 25.01.2008 року п.5 довідки, передбачав, що до розміру грошового утримання судді включались й інші види виплат, що виплачувались судді і, які враховувались при обчислені йому щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою правління ПФУ від 20.03.2017 року №5-1, якою були внесені зміни до постанови правління ПФУ від 25.01.2008 року №3-1 та була змінена форма цієї довідки, слід зауважити що на спірні правовідносини з відповідачем дані норми не розповсюджуються, оскільки позивач вийшов у відставку та набув право на довічне утримання з 22.09.2016 року, діяли норми попереднього нормативного акту в редакції від 11.02.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, довідки про доходи від 25.10.2016 року і про суддівську винагороду від 12.12.2017 року, видані ТУ ДСА України в Миколаївській області, підтверджують факт отримання позивачем при виході у відпустку в травні 2016 року допомоги на оздоровлення.

Довідка, видана Позивачеві ТУ ДСА України в Миколаївській області від 12.12.2017 року №7/1-1816/17 про суддівську винагороду, містить розмір суддівської винагороди в сумі 28533,33 гривень.

Нормами п.3-4 розділу II «Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України», затвердженого постановою ПФУ №3-1 від 25.01.2008 року, гарантується необхідність проведення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді в разі зміни розміру її складових з 01 числа місяця, наступного за місяцем, в якому змінилися розміри складових такого грошового утримання судді, який працює за відповідною посадою.

Про те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен бути найбільш наближеним до суддівської винагороди працюючого судді і, що кожна держава повинна забезпечувати відповідність цих виплат, з метою дотримання принципу незалежності судової влади, зазначається також в п.6.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998 року, в рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи від 13.10.1994 року №(94)12, від 17.11.2010 року №(2010)12, в рішеннях Конституційного Суду України також наголошується на додержанні цих принципів та норм, на №5-рп/2002 від 20.03.2002р., №19-рп/2004 від 01.12.2004 р., №8- рп/2005 від 11.10.2005р., №4-рп/2007 від 18.06.2007р., №10-рп/2008 від 22.05.2008р., №3-рп/2013 від 03.06.2013 р., №4-рп/2016 від 08.06.2016р.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача Новоодеського об'єднаного УПФУ в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 недоотримані з 01 грудня 2016 року по 01 лютого 2018 суми довічного грошового утримання у розмірі 39388,58 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги.

Як вбачається з розрахунків позивача, з 01 грудня 2016 року, він, як суддя у відставці, повинен був отримувати від відповідача щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з розміру 28533,33 гривень, згідно довідки ТУ ДСА України в Миколаївській області за №7/1-1816/17 від 12.12.2017 року, а не від суми 24650 гривень, про що свідчить письмова відповідь відповідача за №53-Г від 15.12.2017 року і додаток до неї. Сума 24650 гривень, з якої відповідач провів нарахування довічного грошового утримання - це розмір грошового утримання працюючого судді, але станом з 01.05.2016 року до 01 грудня 2016 року, а не з останнього розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися його розміри, як передбачено п.3-4 Порядку, затвердженого постановою ПФУ №3-1 від 25.01.2008 року.

90% від грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, станом на 01.12.2016 року, від суми 28533,33 гривень, складає 25679,99 гривень (28533,33 грн. х 90% = 25679,99грн.

Відповідно до п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України, суми пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), що перевищують розмір 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, підлягають оподаткуванню.

Враховуючи викладене, 25679,99 грн. - це 90% грошового утримання від 28533,33 грн. Оподаткована сума 14939,99 грн. (25679,99грн. -10740 грн.(неоподаткована сума) = 14939,99 грн. Прибутковий і військовий податок з 14939,99 грн. складає 2913,30 грн.( 14939,99 грн. х18% = 2689,20 грн.; 14939,99 грн. х 1,5% = 224,10 грн., а всього 2913,30 грн. (2689,20 грн. + 224,10 грн.). До виплати в грудні 2016 року підлягала сума 22766,69 гри. ( 25679,99 грн. - 2913,30 грн. = 22766,69 грн.)

В грудні 2016 року відповідачем, відповідно до наданого ним розрахунку (довідки), було виплачено позивачу щомісячне довічне грошове утримання в сумі (17968,90 грн. + 1984,32 грн. = 19953,22 грн.).

Таким чином, розмір недоплати позивачу в грудні 2016 року складає - 2813,47 грн. (22766,69 грн.-19953.22 грн. =2813,47грн.) Починаючи з 01 січня 2017 року позивачеві мало бути перераховано розмір щомісячного грошового утримання з 25679,99 грн., що складає 90% грошового утримання від 28533,33 грн. Оподаткована сума 13209,99 грн. (25679,99грн. - 12470 грн.(неоподаткована сума) дорівнює 13209,99 грн. Прибутковий і військовий податок з 13209,99 грн. складає 2575,95 грн,( 13209,99 грн. х19,5% = 2575,95 грн. До виплати з 01 січня 2017 року підлягала сума 23104,04 грн. ( 25679,99 грн. - 2575,95 грн. = 23104,04 грн.)

З 01 січня 2017 року по 01 січня 2018 року, тобто, протягом 12 місяців, відповідач, відповідно до наданого ним розрахунку (довідки), виплачував позивачу щомісячне довічне грошове утримання в сумі 20290,57 грн.( 19948,45 грн. + 342,12 грн. = 20290,57 грн.).

Відповідачем недоплачено позивачу з 01 січня 2017 року по 01 січня 2018 року, тобто за 12 місяців, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в загальному розмірі - 33761,64 грн. ( 23104,04 грн. - 20290,57 грн. = 2813,47 грн. х 12 місяців = 33761,64 грн.)

За січень 2018 року, відповідач виплатив позивачу в грудні 2017 року довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 20536,27 гривень, а повинен був виплатити 23349,74 грн., так як з 01.01.2018 року, згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», було встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність в розмірі 1373 грн. від якого розраховується розмір неоподаткованої суми довічного грошового утримання.

Відповідачем недоплачено позивачу за січень 2018 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в сумі - 2813,47 грн. ( 23349,74 грн. повинно було бути виплачено, а виплачено було 20536,27 грн. Різниця складає 2813,47 грн.).

Таким чином, загальна сума заборгованості недоплачених відповідачем позивачу виплат щомісячного довічного грошового утримання за весь період часу, починаючи з 01 грудня 2016 року по 01 лютого 2018 року становить 39388,58 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає, що відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 2 даної статті визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Стверджуючи про те, що йому завдано моральну шкоду, позивач не обґрунтував, в чому саме полягає ця шкода, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку з бездіяльністю відповідача, не визначено, якими доказами це підтверджується.

Щодо вимог позивача про встановлення судового контролю за виконанням даного судового рішення та зобов'язати Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови суду по даній справі протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили, суд дійшов висновку про можливість задоволення даного клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Суд, виходячи з матеріалів та обставин справи, вважає за можливе встановлення судового контролю, оскільки наявні підстави, що рішення суду відповідачем не буде виконуватись.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, сума сплаченого позивачем судового збору підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на задоволення позову суд дійшов висновку про необхідність стягнення сплаченого позивачем судового збору, згідно квитанцій від 24.01.2018 року на суму 1409,60 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (вул. Соборна, 63-а, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56602 ідентифікаційний код 41250418) задовольнити частково.

2. Визнати неправомірним та нечинним розпорядження Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області № 122653 від 17.11.2017 року в частині неправомірно визначеного розміру середньомісячного заробітку -24650 грн. грошового утримання судді, з якого відбувається нарахування довічного грошового утримання.

3. Визнати неправомірною та протиправною діяльність Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в частині здійснення нарахування з 01 грудня 2016 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08.08.2017 по справі № 482/684/17, у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з розміру 24650 грн., а не 90% з розміру 28533,33 грн.

4. Визнати неправомірними та протиправними дії Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в частині відмови у здійснені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі наданої довідки про суддівську винагороду, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017.

5. Визнати за ОСОБА_1 право на отримання з 01 грудня 2016 року щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017, виходячи з розміру 28533,33 грн.

6. Зобов'язати відповідача - Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області здійснити перерахунок позивачу, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01 грудня 2016 року, у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за №7/1-1816/17 від 12.12.2017, виходячи з розміру суддівської винагороди 28533,33 грн.

7. Стягнути з Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на користь ОСОБА_1 недоотримані з 01 грудня 2016 року по 01 лютого 2018 суми довічного грошового утримання у розмірі 39388,58 грн.

8. Зобов'язати Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області здійснити виплату ОСОБА_1 з 01 грудня 2018 щомісячного довічного грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що була видана ТУ ДСА України в Миколаївській області за № 7/1-1816/17 від 12.12.2017, виходячи з розміру суддівської винагороди 28533,33 грн.

9. Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, зобов'язати Новоодеське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови суду по даній справі протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили.

10. В решті позовних вимог відмовити.

11. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (вул. Соборна, 63-а, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56602 ідентифікаційний код 41250418) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 1409,60 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник