Справа № 389/1042/17 (2-а/389/47/17)
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 389/1042/17 (2-а/389/47/17)

адміністративне провадження № К/9901/18757/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Берназюка Я. О., Кравчука В. М.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 389/1042/17 (2-а/389/47/17)

за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Знам'янської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області (у складі судді Савельєва О. В.) від 05 травня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі суддів Суховарова А. В., Іванова С. М., Чередниченко В. Є.) від 20 червня 2017 року, встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

1. У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Знам'янської районної державної адміністрації, в якому просив:

- визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, розглянути справу поза межами пропущеного строку;

- визнати неправомірним здійснення нарахування та виплати відповідачем до 05 травня 2016 року разової грошової допомоги в розмірі меншому, ніж п'ять мінімальних пенсій за віком;

- зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 05 травня у 2016 році учаснику бойових дій згідно вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум.

2. В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначав, що про невідповідність розміру виплати щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня у 2016 році у розмірі 920 грн. дізнався лише у квітні 2017 року із засобів масової інформації. Стверджує, що не міг передбачити, що відповідач, який покликаний захищати права та законні інтереси громадян у сфері соціального забезпечення, може ці права порушувати. У зв'язку з відсутністю юридичної освіти та необізнаності в особливостях нарахування соціальних виплат, він не міг знати, що його права порушуються, а саме що розмір щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня у 2016 році не відповідає вимогам законодавства. З цього приводу компетентні органи влади його також не інформували.

3. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неправомірне здійснення відповідачем виплати йому грошової допомоги до 05 травня у 2016 році у меншому розмірі, ніж визначено положеннями ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

4. Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду; роз'яснено, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

5. Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, направити справу на новий судовий розгляд.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 08 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 389/1042/17 (2-а/389/47/17) передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Позивач - ОСОБА_2 має статус ветерана війни - учасника бойових дій та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим УМВС України в Кіровоградській області 20 жовтня 1997 року, має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

12. Управління соціального захисту населення Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області у листі від 26 квітня 2017 року за № 02-84/392/1 зазначило, що ОСОБА_2 виплата щорічної разової грошової допомоги як ветерану війни - учаснику бойових дій до 05 травня у 2016 році проведена у розмірі 920 грн. та відмовило йому у проведенні перерахунку даної допомоги, яка згідно із ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (із доповненням відповідно до Закону України «Про внесення змін до закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV) щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

13. Вважаючи, що відповідачем неправомірно здійснено нарахування та виплату до 05 травня 2016 року разової грошової допомоги в розмірі меншому, ніж п'ять мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив із того, що позов подано позивачем після закінчення шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановлено ст. 99 КАС України, та відсутністю підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

15. В своїй оцінці суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

15.1. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

15.2. Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

16. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що оскаржувані дії управління соціального захисту населення Знам'янського міськвиконкому Кіровоградської області щодо здійснення нарахування та виплати позивачу до 5 травня у 2016 році разової грошової допомоги в розмірі, меншому ніж п'ять мінімальних пенсій за віком, вчинені 12 квітня 2016 року, ОСОБА_2 з позовом про визнання їх протиправними звернувся до суду лише 04 травня 2017 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду.

17. Зазначені позивачем у позовній заяві причини пропуску встановленого законом строку звернення до суду, а саме: відсутність юридичної освіти, необізнаність в законодавстві, яким передбачено особливості нарахування соціальних виплат, суд першої інстанції визнав не поважними.

18. Апеляційний суд, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, також зазначив, що ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі позивач не вказує конкретну причину, чому після отримання допомоги 12 квітня 2016 року, на протязі більше року він не звертався до суду з адміністративним позовом. Апеляційна скарга, зокрема, містяться посилання на загальні норми КАС України та рішення Європейського суду з прав людини про право на судовий захист, проте не наведено жодної конкретної причини незвернення до суду такий тривалий час.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що:

- вирішуючи клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області не звернув увагу на той факт, що саме на державні органи покладено обов'язок виконувати рішення держави щодо забезпечення соціального захисту осіб, яким такий захист гарантовано Законом і саме цими органами держави допущено порушення закону, яким завдано збитків особі, захист інтересів якої на ці державні органи покладено;

- відповідач ніяким чином не інформував позивача щодо обмежень у виплатах і невідповідність розміру виплат;

- фактично про рішення суб'єкта владних повноважень про відмову в проведенні перерахунку виплачених сум стало відомо 26 квітня 2017 року;

- суд обмежив позивача доступу до правосуддя з формальних причин і тим самим порушив конституційне право кожного громадянина на звернення до суду, яке гарантується ч. 2 ст. 55 Конституції України;

- суд апеляційної інстанції у своєму рішенні заперечив доводи про порушення прав на судовий захист, посилаючись на недотримання порядку звернення до суду в частині дотримання строків.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права у спірних правовідносинах, вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом.

21. Колегія суддів відзначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

22. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

23. Крім того, відповідно до положень статтею 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

24. Отже, підлягають відхиленню посилання позивача на те, що фактично про рішення суб'єкта владних повноважень про відмову в проведенні перерахунку виплачених йому суми стало відомо 26 квітня 2017 року з листа відповідача, оскільки отримавши у квітні 2016 року разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у сумі 920 грн., позивач міг дізнатися про порушення своїх прав. Крім того, 30 вересня 2016 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована, а тому перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2016 року.

25. На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2016 року, позивач із даним позовом звернувся у травні 2017 року, тобто з пропуском встановленого строку звернення до суду, не довівши поважності причин пропуску цього строку.

26. Аналогічна позиція щодо пропуску строку звернення до суду з адміністративними позовом у справах цієї категорії висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 607/7919/17 (К/9901/1172/17) та від 07 березня 2018 року у справі № 664/51/17 (К/9901/30405/18).

27. Враховуючи наведене, Суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про залишення адміністративного позову без розгляду.

28. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

29. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись ст. 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 389/1042/17 (2-а/389/47/17) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя В. М. Кравчук