Справа № 804/3253/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
15 травня 2018 р.Справа №804/3253/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантітранс груп" про забезпечення зустрічного адміністративного позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантітранс груп" до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантітранс груп", в якій позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 16.05.2018 року.
15.05.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Авантітранс груп" звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області, у якій просили суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Д.М. Мельника від 10.04.2018 року № 2098-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Авантітранс груп"»;
- визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області щодо порушення порядку повідомлення про проведення документальні виїзної планової перевірки;
- визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника ГУ ДФС України у Дніпропетровській області Сікіріної І.В. від 26.04.2018 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, ТОВ "Авантітранс груп".
Ухвалою суду від 15.05.2018 року зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантітранс груп" прийнято до розгляду, об'єднано в одне провадження з первісним позовом, та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 16.05.2018 року.
15.05.2018 року, разом із зустрічним адміністративним позовом, ТОВ "Авантітранс груп" подали до суду клопотання про забезпечення зустрічного позову, в якому просять суд:
- застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення заступника начальника ГУ ДФС України у Дніпропетровській області Сікіріної І.В. від 26.04.2018 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, ТОВ "Авантітранс груп".
У обґрунтування вимоги про забезпечення позову зазначено, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення заступника начальника ГУ ДФС України у Дніпропетровській області Сікіріної І.В. від 26.04.2018 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, ТОВ "Авантітранс груп" буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення відповідає предмету адміністративного позову та, водночас, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті до закінчення розгляду справи. Вжиття судом заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реалізації податковим органом його контролюючих функцій після розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, доводи заявленого клопотання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення зустрічного адміністративного позову з таких підстав.
Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з'ясування чи додаткового доказування.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов'язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Суд зазначає, що очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з'ясування чи додаткового доказування (прийнято неповноважним органом, з перевищенням наданих повноважень тощо).
Заявляючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, заявник не навів достатньо підстав в обґрунтування наявності очевидної та реальної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам. Доводи позивача не підкріплені належними та допустимими доказами у спірних правовідносинах.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що із поданого клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається, а позивачем, не наведено суду істотних обставин та не надано достатніх доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення у зв'язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.
Судом такі підстави також не встановлені.
Окрім цього, суд зауважує, що при розгляді клопотання про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст. 150-154, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков