Справа № 813/4128/17
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 813/4128/17

15 травня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Витвицька В.П.,

за участю:

представник позивача Довгань В.І.,

представник відповідача Чубак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії -

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" (далі - позивач, ТОВ "Аудиторська фірма "Транс-Аудит") звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач, Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області), в якому згідно заяви про зміну предмету позову від 19.02.2018 (вх. № 4384) просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 06.02.2015 № 1/13-04-22-01/31895956 про непогодження застосування податкового компромісу по винесеному Державною податковою інспекцією у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС податковому повідомленню-рішенню від 18.12.2012 № ;

- визнати протиправною бездіяльність Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області щодо неприйняття рішення про погодження застосування податкового компромісу по податковому повідомленню - рішенню від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено товариству з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та щодо невідображення у інтегрованій картці товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" за платежем «Податок на додану вартість» узгодження податкових зобов'язань підприємства за податковим повідомленням - рішенням від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та досягнення товариством з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" податкового компромісу за податковим повідомленням-рішенням від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн. 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) шляхом відображення нарахувань в розмірі 4058,56 грн (5% від суми податкового зобов'язання);

- зобов'язати Галицьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області відобразити у інтегрованій картці товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" за платежем «Податок на додану вартість» узгодження податкових зобов'язань підприємства за податковим повідомленням - рішенням від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та досягнення ТзОВ «Аудиторська фірма «Транс-Аудит» податкового компромісу за податковим повідомленням-рішенням від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн. 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) шляхом відображення нарахувань в розмірі 4058,56 грн (5% від суми податкового зобов'язання).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі акта перевірки від 07.12.2012 № 2179/22-1/31895956 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 18.12.2012 № . ТОВ "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" 22.01.2015 подало за місцем податкового обліку до ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області заяву про намір досягнути податкового компромісу по зобов'язанню з податоку на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. Керуючись п. 8 підрозділу 9-2 розділу ХХ ПК України позивач сплатив 5 % суми заниженого податкового зобов'язання визначеного в податковому повідомленню-рішенню від 18.12.2012 № , а саме 4058,86 грн. Проте ДПІ у Галицькому райні м. Львова ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення від 06.02.2015 № 1/13-04-22-01/31895956 про непогодження застосування податкового компромісу з мотивів, що заява про застосування податкового компромісу подана без урахування строків давності відповідно до ст. 102 ПК України. Вважає, що таке рішення відповідачем прийняте безпідставно, тому просить суд його скасувати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, вказаних в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивачем не враховано, що податковий компроміс згідно п. 1 підрозділу 9-2 XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та /або податку на додану вартість за будь-які "періоди до 01.04.2014. Підставами для досягнення податкового компромісу є неузгодженість грошового зобов'язання та строки давності. Станом на час звернення до податкового органу із заявою про застосування податкового компромісу тривала процедура судового оскарження вищезазначеного податкового повідомлення-рішення і визначене грошове зобов'язання не було узгодженим. З огляду на норми ст. 102 Податкового кодексу України, відповідно до якої строк давності визначений 1095 днями, початковий термін застосування податкового компромісу слід застосовувати з квітня 2011 року, тобто з II кварталу 2011 року. У даному випадку позивач просив застосувати податковий компроміс по сумах донарахованих зобов'язань за грудень 2010 року, тобто з порушенням строків давності. Вважає, що податковий компроміс може застосовуватись за заниження податкових зобов'язань із податку на прибуток підприємств або податку на додану вартість до 1 квітня 2014 року з врахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПК України, в межах 1095 днів. Тому початковий термін застосування податкового компромісу слід вважати квітень 2011 року. Проте, податкове повідомлення-рішення від 18.12.2012 № ДПІ у Франківському районі винесено за наслідками перевірки, яка проводилась за період грудень 2010 року. Тобто визначені грошові зобов'язання мали місце поза межами строків визначених ст. 102 ПК України, а відтак вони не підпадають під дію п. 1 підрозділу 9-2 Розділу «Перехідні положення» ПК України, щодо визначення граничних строків застосування податкового компромісу. З огляду на викладене, заява про застосування компромісу від 22.01.2015 не відповідає умовам, визначеним нормами Податкового кодексу України щодо досягнення податкового компромісу, а тому у її задоволенні було відмовлено.

У судовому засіданні представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у запереченні.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ДФС у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" () з питань господарських відносин з ТОВ «Росаріо» а грудень 2010 року, про що 07.12.2012 складено акт № 2179/22-1/31895956 (далі - акт перевірки).

Згідно акта перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем п. 1.7 ст. 1, п. 7.2, п.п. 7.4.1, п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР ТОВ "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за грудень 2010 року у розмірі 81171,17 грн.

На підставі вказаного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

ТОВ "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" звернулось до ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області з заявою від 22.01.2015 № 01/01-15 про намір досягнути податкового компромісу, в якій відповідно до підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України заявили про намір досягнення податкового компромісу по зобов'язаннях з податку на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп., що визначені у податковому повідомлені - рішенні від 18.12.2012 № форми «Р», в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Також у заяві позивач зазначив, що триває процедура судового оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач прийняв рішення від 06.02.2015 № 1/13-04-22-01/31895956 про непогодження застосування податкового компромісу, в якому зазначив, що в результаті розгляду заяви від 22.01.2015 № 01/01-15 про намір досягнення податкового компромісу встановлено невідповідність заяви про намір досягнення податкового компромісу по податковому повідомленні-рішенні від 18.12.2012 № вимогам підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями.

Процедура податкового компромісу не поширюється на суми податкових зобов'язань, що визначені у податковому повідомленні-рішенні від 18.12.2012 № , винесеному за результатами позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" () з питань господарських відносин з ТОВ «Росаріо» за грудень 2010 року, оскільки наявність факту визначення податкових зобов'язань ПДВ за податковий період - грудень 2010 року.

Не погодившись із винесеним рішенням позивач оскаржив його до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до п. 1 підрозділу 9-2 перехідних положень ПК України податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно з пункту 11 підрозділу 9-2 перехідних положень ПК України, податковий компроміс з урахуванням строків давності відповідно до статті 102 цього Кодексу застосовується до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, та поширюється виключно на податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість незалежно від того, проводилися перевірки контролюючих органів чи ні за такі періоди.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Суд звертає увагу, що зазначена норма жодним чином не стосується податкового компромісу, а встановлює строк в 1095 днів, протягом яких контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків.

Відтак, початок перебігу строків в 1095 днів починається з моменту прийняття податкових повідомлень-рішень (виникнення податкового зобов'язання), незалежно від того за який період платник допустив порушення податкового законодавства, що стало наслідком прийняття таких рішень.

На час звернення позивача до ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області із заявою про погодження податкового компромісу та на час прийняття відповідачем оскарженого рішення 06.02.2015 № 1/13-04-22-01/31895956 відсутні судові рішення які набрали законної сили, тобто процедура судового оскарження податкового повідомлення-рішення є не закінченою. За таких обставин, податкові зобов'язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 18.12.2012 № не були узгоджені.

Відповідно до п. 7 підрозділу 9-2 перехідних положень ПК України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Оскільки заява про застосування процедури податкового компромісу подана позивачем 22.02.2015 щодо податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням від18.12.2012, суд дійшов висновку про помилковість висновків відповідача про недотримання позивачем строків, визначених положеннями Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.03.2017 (№ К/800/30467/15).

Разом з тим, згідно з п. 8 підрозділу 9-2 перехідних положень ПК України податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Пунктом 2 підрозділу 9-2 перехідних положень ПК України встановлено, що сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується. Сума погашеного податкового зобов'язання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Згідно матеріалів справи, позивач платіжним дорученням від 05.02.2015 № 563 здійснив оплату податку на додану вартість у розмірі 5% від суми податкового зобов'язання визначеного у податковому повідомленні - рішенні від 18.12.2012 № в розмірі 4058,56 грн (121 756,76 грн *5%).

Таким чином, з урахуванням норм п. 8 підрозділу 9-2 перехідних положень ПК України податковий компроміс вважається досягнутим по податковому повідомленні - рішенні від 18.12.2012 № .

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття рішення про погодження застосування податкового компромісу та щодо невідображення у інтегрованій картці товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" за платежем «Податок на додану вартість» узгодження податкових зобов'язань та зобов'язання відповідача відобразити у інтегрованій картці товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" за платежем «Податок на додану вартість» узгодження податкових зобов'язань підприємства за податковим повідомленням - рішенням від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та досягнення ТзОВ «Аудиторська фірма «Транс-Аудит» податкового компромісу за податковим повідомленням-рішенням від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн. 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) шляхом відображення нарахувань в розмірі 4058,56 грн (5% від суми податкового зобов'язання), суд зазначає таке.

Відповідно до розділу І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну від 07.04.2016 № 422, зареєстрованого в Мінюсті 20.05.2016 за № 751/28881 (далі - Порядок № 422), інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників; облікові показники - показники, що інтегруються в процесі ведення оперативного обліку; оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП; первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску.

Згідно з п. 3 розділу І Порядку № 422 оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідно до п. 6 розділу І Порядку № 422 за даними оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску ДФС та її територіальними органами формується звітність про нарахування та надходження податків, зборів, єдиного внеску, надходження митних та інших платежів до бюджетів, податковий борг, недоїмку зі сплати єдиного внеску, відшкодування податку на додану вартість, результати контрольно-перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачені податки, збори, єдиний внесок тощо.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Змінними реквізитами ІКП є: дата здійснення облікової операції; код облікової операції; сума за обліковою операцією.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 підрозділу 1 розділу V Порядку № 422 податкове повідомлення-рішення формується за кожним окремим податком, збором разом зі штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на орган ДФС, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 2 підрозділу 3 розділу V Порядку № 422 у разі скасування у встановлених законом випадках не в межах процедури адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску після його вручення платнику податків в підсистемі, що забезпечує відображення результатів КПР, вноситься рішення керівника (заступника керівника) органу ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, статус податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску змінюється відповідно на "Скасовано".

Відповідно до п.п. 3 п. 2 підрозділу 4 розділу V Порядку № 422 на підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, про результати адміністративного оскарження (рішення органу ДФС про результати розгляду скарги (заяви)) та у разі, якщо донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі підтверджується (статус документа в підсистемі, що забезпечує відображення результатів КПР, змінюється на "Вручено, адміністративний розгляд") та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування (поновлення у разі попереднього виключення з обліку) / зменшення такої суми.

Таким чином, інтегрована картка ведеться по кожному окремому податку. В інтегрованій картці платника повинна відображатися окрема облікова операція по кожній дії.

Враховуючи те, що податковий компроміс щодо грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 18.12.2012 № згідно норм податкового законодавства вважається досягнутим з моменту сплати 5% від суми податкового зобов'язання та враховуючи те, що позивач сплатив таку суму, а саме: 4058,56 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 05.02.2015 № 563, а також те, що відповідач протиправно прийняв рішення про відмову у застосуванні податкового компромісу і самостійно не відобразив у інтегрованій картці платника податків за платежем «податок на додану вартість» узгодження податкових зобов'язань підприємства за вказаним вище податковим повідомленням-рішенням, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначених вимог.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 06.02.2015 № 1/13-04-22-01/31895956 про непогодження застосування податкового компромісу по винесеному Державною податковою інспекцією у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС податковому повідомленню-рішенню від 18.12.2012 № .

3. Визнати протиправною бездіяльність Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області щодо неприйняття рішення про погодження застосування податкового компромісу по податковому повідомленню - рішенню від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено товариству з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та щодо невідображення у інтегрованій картці товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" за платежем «Податок на додану вартість» узгодження податкових зобов'язань підприємства за податковим повідомленням - рішенням від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та досягнення товариством з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" податкового компромісу за податковим повідомленням-рішенням від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн. 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) шляхом відображення нарахувань в розмірі 4058,56 грн (5% від суми податкового зобов'язання).

3. Зобов'язати Галицьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області відобразити у інтегрованій картці товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" за платежем «Податок на додану вартість» узгодження податкових зобов'язань підприємства за податковим повідомленням - рішенням від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та досягнення товариством з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" податкового компромісу за податковим повідомленням-рішенням від 18.12.2012 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 121 756 грн 76 коп. (сто двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят шість грн. 76 коп.), в тому числі: 81 171,17 грн за основним платежем та 40 585,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) шляхом відображення нарахувань в розмірі 4058,56 грн (5% від суми податкового зобов'язання).

Судовий збір в розмірі 5350 грн 36 коп. присудити на користь товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" (вул. Джерельна, 38, м. Львів, 79007, ) за рахунок бюджетних асигнувань Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст. 295 КАС України, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадженні або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повне судове рішення складено 21.05.2018.

Суддя Костецький Н.В.