Справа № 826/16759/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року № 826/16759/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Електро»
доКиївської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Електро» (далі - позивач, ТОВ «Інвест Електро») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідачі), в якому просить:

- визнати ненадання Київською міською радою відповіді ТОВ «Інвест Електро» на його клопотання від 11 липня 2017 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки, розташованої у місті Києві по вулиці Саперно-Слобідській, 37В, кадастровий номер :82:085:0008, з метою одержання зазначеної земельної ділянки у користування (оренду на 49 років) з її використанням за цільовим призначенням: для експлуатації споруд та устаткування енергетичного паливороздавального господарства (далі - земельна ділянка), наданням дозволу за принципом мовчазної згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою одержання її у користування (оренду на 49 років) з використанням за цільовим призначенням: для експлуатації споруд та устаткування енергетичного паливороздавального господарства;

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) щодо ненадання завдання на проектування розробнику проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- зобов'язати Департамент надати завдання на проектування розробнику проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має місце допущення суб'єктами владних повноважень протиправної бездіяльності. Зокрема, у визначені законодавством строки відповідачами не надано позивачу відповіді щодо розгляду клопотання та запиту про отримання у користування земельної ділянки та щодо надання завдання на проектування розробнику проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Дегтярьової О.В. від 21 грудня 2017 року позовну заяву ТОВ «Інвест Електро» залишено без руху із наданням строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №826/16759/17 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко А.І.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко А.І. від 09 лютого 2018 року справу №826/16759/17 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

У порядку, визначеному частиною 7 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, 27 березня 2018 року суд розпочав розгляд справи по суті.

У ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідачів проти позову заперечували, в наданих до суду відзивах на позов зазначили про відсутність факту допущення протиправної бездіяльності, оскільки у визначені нормами законодавства строки відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, надано позивачу відповіді на його клопотання та повідомлення, що підтверджується відповідними доказами.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

11 липня 2017 року позивач, як власник нерухомого майна - нежитлової будівлі, розташованої за адресою: місто Київ, вулиця Саперно-Слобідська, будинок 37В, звернувся до Київської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як стверджував позивач, у визначений нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України) місячний строк (до 11 серпня 2017 року включно) суб'єктом владних повноважень вказане вище клопотання розглянуто не було, тобто не було надано позивачу ані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ані вмотивованої відмови.

Користуючись наданим позивачу ЗК України правом, останній замовив розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу, про що 21 серпня 2017 року, шляхом надіслання повідомлення про замовлення розроблення документації із землеустрою без надання дозволу, повідомив Київську міську раду.

В подальшому, а саме 25 жовтня 2017 року позивач звернувся до Київської міської ради із запитом про надання завдання на проектування.

Відповіді на вказаний запит позивач не отримав.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінки спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 3 статті 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як встановлено у ході судового розгляду справи та вже зазначено вище, позивач 11 липня 2017 року звернувся до Київської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Не отримавши дозволу або вмотивованої відмови у його наданні, позивач, керуючись нормами ЗК України, замовив розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу, про що 21 серпня 2017 року, шляхом надіслання повідомлення, повідомив Київську міську раду.

Аналізуючи викладені вище положення ЗК України, суд зауважує, що вчинені позивачем дії не суперечать чинному законодавству.

Водночас, твердження позивача про допущену відповідачами бездіяльність не знайшли свого підтвердження, адже у ході судового розгляду справи Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надано суду копії листів-відповідей від 11 серпня 2017 року №2 та від 25 вересня 2017 року №0.

Так, відповідно до пункту 3.1 рішення Київської міської ради від 19 грудня 2002 року №182/342, яким затверджено Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень виконує такі завдання: забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з питань використання та охорони земель комунальної власності територіальної громади міста Києва та земель державної власності в межах міста Києва, проведення земельної реформи, а також виконує інші, делеговані Київською міською радою та виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією), повноваження.

Департамент розробляє в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради, готує та подає розпорядження Київського міського голови, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також подає свої висновки з питань:

- розпорядження землями в межах міста Києва;

- передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб;

- надання земельних ділянок в користування, вилучення земельних ділянок;

- продажу земельних ділянок у власність;

- викупу земельних ділянок для суспільних потреб міста;

- звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок;

- встановлення та зміни межі районів у місті, в порядку, встановленому законодавством України.

З урахуванням викладеного, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за дорученням заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 11 липня 2017 року №08/12206, було розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами чого надано відповідь від 11 серпня 2017 року №2.

З наявної у матеріалах справи копії вказаної відповіді вбачається, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подані позивачем матеріали та документи повернуті останньому. Позивача повідомлено, що набуття права у власність (користування) на землю у місті Києві регулюється ЗК України та Порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 року №241/2463 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку зацікавлена особа звертається до Київської міської ради через приймальню з земельних питань з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

До клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки подаються документи, визначені конкретно для кожного виду документації із землеустрою.

Крім того, відповідно до статті 134 ЗК України, набуття права оренди на земельну ділянку, про яку йдеться у клопотанні, передбачено шляхом проведення земельних торгів.

У відповідь на повідомлення позивача про замовлення розроблення документації із землеустрою без надання дозволу Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за дорученням заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 29 серпня 2017 року №08/14685, листом від 25 вересня 2017 року №0 повідомив позивача про те, що на клопотання останнього від 11 липня 2017 року було надано вичерпні роз'яснення листом від 11 серпня 2017 року №2.

Тобто, зважаючи на викладене, суд робить висновок про відсутність факту допущення відповідачами бездіяльності щодо розгляду клопотання позивача та надання відповіді. Водночас, суд зауважує, що відповідачами не надано суду доказів направлення такої відповіді позивачу, хоча така обставина сама по собі не може свідчити про допущення протиправної бездіяльності щодо розгляду клопотання позивача.

Правова оцінка діям відповідачів щодо не направлення відповіді позивачу, як і самій відповіді, судом не надається, оскільки це не є предметом спору.

Отже, заявлена позивачем вимога про визнання протиправним ненадання відповіді (дозволу) позивачу на його клопотання від 11 липня 2017 року є такою, що не підлягає задоволенню.

Зважаючи, що у задоволенні основної позовної вимоги відмолено, то і у задоволенні похідних від неї вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання завдання на проектування та зобов'язання Департаменту надати таке завдання має бути відмовлено, адже відсутній факт, за наявності якого може бути застосований принцип мовчазної згоди.

Зокрема, згідно з пунктом 1.2 Порядку, завдання на проектування - це документ, виданий Департаментом земельних ресурсів зацікавленій особі у випадку розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за принципом мовчазної згоди, що містить текстову та графічну інформацію, яка має враховуватися при розробці такого проекту землеустрою.

Тобто, в даному випадку, зважаючи на надання Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповіді щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не може мати місце розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за принципом мовчазної згоди.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, доведено відсутність факту протиправної бездіяльності з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача судового збору у розмірі 4800,00 грн солідарно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Електро» відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко