Справа № 817/1221/16
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 травня 2018 року Р і в н е №817/1221/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Недашківської К.М., суддів Дорошенко Н.О. та Комшелюк Т.О., розглядаючи матеріали заяви Служби безпеки України про встановлення способу або порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними наказів та зобовязання вчинення певних дій, та перевіривши на предмет відповідності заяви вимогам статей 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Служби безпеки України (далі іменується відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу начальника Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України ОСОБА_2 від 18.06.2016 №65 о/с про накладення на командира групи 2 сектору 3 відділу 5 управління (МЦСП)ЦСО «А» СБУ підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - догани; визнання протиправним та скасування наказу начальника 5 управління (МЦСП)ЦСО «А» СБУ ОСОБА_3 від 11.07.2016 №53 о/с, згідно з яким ОСОБА_1 з 07.11.2016 скасовано виплати надбавок, передбачених п.2.3.2, пунктом 2.3.5 та преміювання, що передбачено пунктом 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом СБУ 35/ДСК від 23.01.2008; визнання протиправним та скасувати наказ начальника ЦСО «А» СБ України ОСОБА_2 від 08.07.2016 №69-ос про позбавлення ОСОБА_1 класної кваліфікації «спеціаліст підрозділу боротьби з тероризмом та захисту учасників кримінального судочинства і працівників правоохоронних органів 2 класу»; зобов'язання здійснити з 07.07.2016 донарахування та виплату ОСОБА_1 належного йому грошового утримання у розмірі 14675,33 на місяць.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 до Служби безпеки України задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ начальника Центру спеціалізованих операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби Безпеки України від 18 червня 2016 року №65-ос «По особовому складу» щодо оголошення ОСОБА_1 догани; визнано протиправним та скасовано наказ начальника Центру спеціалізованих операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби Безпеки України від 08 липня 2016 року №69-ос «По особовому складу» щодо позбавлення ОСОБА_1 класної кваліфікації; визнано протиправним та скасовано наказ начальника Центру спеціалізованих операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби Безпеки України від 11 липня 2016 року №53-ос «По особовому складу» щодо скасування ОСОБА_1 виплат надбавок; визнано протиправним та скасовано наказ начальника Центру спеціалізованих операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби Безпеки України від 12 серпня 2016 року №84-ос «Про особовому складу» щодо зниження ОСОБА_1 розміру надбавки до 1% посадового окладу; зобовязано Службу Безпеки України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, скасовані наказами від 08 липня 2016 року №69-ос, від 11 липня 2016 року №53-ос та від 12 серпня 2016 року №84-ос, за період з 07 липня 2016 року по 16 жовтня 2016 року.

Відповідно до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2018 апеляційну скаргу Служби безпеки України залишено без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 - без змін.

21 травня 2018 року Служба безпеки України подала заяву про встановлення способу або порядку виконання судового рішення.

Розглянувши матеріали заяви на відповідність вимогам статей 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що остання підлягає поверненню заявнику без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосубєктності за відповідним законом іноземної держави (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Судом встановлено, що подана Службою безпеки України заява не відповідає вимогам статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, не містить: ідентифікаційного коду заявника.

Крім того, суд звертає увагу, що вказана заява про встановлення способу або порядку виконання судового рішення є очевидно безпідставною та необгрунтованою з огляду на наступне.

У поданій заяві Служба безпеки України зазначає, що наказ від 11.07.2016 №53-ос не видавався начальником Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України; наказ від 18.06.2016 №65-ос про накладення на позивача дисциплінарного стягнення відповідно до статті 45 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» втратив чинність; наказ від 12.06.2016 №84-ос щодо зниження розміру надбавки може змінюватися лише за рапортами керівників підрозділів «А»; наказ від 08.07.2016 №69-ос про позбавлення ОСОБА_1 класної кваліфікації прийнятий на підставі рішення кваліфікаційної комісії від 08.06.2016 №1, яке не скасоване.

Тобто, зі змісту заяви вбачається, що перераховані обставини є підставами відсутності можливості виконати рішення суду.

Однак, суд зазначає, що згідно статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Право особи на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також статтею 6 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності за її межами.

Відповідно до частини першої статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

За змістом частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина третя статті).

Таким чином, під встановленням способу або порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом заходів щодо його реалізації у звязку з неможливістю виконання цього рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення. При цьому встановлення способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Для встановлення способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню, також є те, що в судовому рішенні не визначено способу та порядку виконання судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що у своїй заяві про встановлення способу або порядку виконання судового рішення заявник фактично вказує про неможливість виконання судового рішення про скасування певних наказів, які визнані судом протиправними, тобто такими, які прийняті всупереч нормам законодавства.

Така «неможливість» виконання судового рішення, відповідно до позиції заявника, викладеній у заяві, полягає в оціночних судженнях заявника щодо судового рішення, яке набрало законної сили. При цьому, заявник не наводить будь-яких фактичних доказів наявності певних обставин неможливості виконання судового рішення щодо скасування наказів саме в такий спосіб захисту, формалізований судом у резолютивній частині рішення.

Крім того, заявник не вказує і на інший спосіб або порядок виконання судового рішення, який може бути встановлений судом.

Тому, суд зазначає, що постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 24.10.2017, відповідно до якої визнано протиправними та скасовано певні накази Служби безпеки України, підлягає виконанню саме в такий спосіб та порядок. При цьому, будь-якого іншого альтернативного способу чи порядку виконання судового рішення в даному випадку при такому формулюванні резолютивної частини рішення бути не може.

Крім того, варто вказати, що неприпустимим є трактування та субєктивна оцінка судового рішення, яке набрало законної сили і є обовязковим до виконання.

На користь цього свідчить і практика Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що статті 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суд також вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

У свою чергу, в рішенні від 05.04.2005 у справі «ОСОБА_3 проти України» ЄСПЛ вказав, що засіб захисту, який вимагається статті13 Конвенції, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними. Інколи ця гнучкість може проявлятися у встановленні способу або порядку виконання судового рішення. Однак, таке коригування способу відновлення права позивача в ході виконання рішення можливе, коли раніше застосований судом при винесенні рішення спосіб не дозволив реально захистити порушене право.

Однак, у випадку прийняття рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а не рішення зобовязального характеру (вчинення певних дій, утримання від вчинення певних дій), не існує альтернативного способу чи порядку виконання судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, заяву подано без додержання вимог частини першої статті 167 КАС України та вона є очевидно безпідставною, а відтак суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення заяви заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 167, 241, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Служби безпеки України про встановлення способу або порядку виконання судового рішення у справі №817/1221/16 - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Недашківська К.М.

Судді Дорошенко Н.О.

ОСОБА_4