Справа № 820/5918/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Горшкова О.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

16 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/5918/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Макаренко Я.М., Мінаєвої О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» на рішення Харківського окружного адміністративного суду (суддя Горшкова О.О.) від 07.03.2018 р. (повний текст рішення виготовлений 19.03.2018 р.) по справі № 820/5918/17

за позовом Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

до Публічного акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря»

про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 350251,39 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2018 р. по справі № 820/5918/17 позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» на користь Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 338009,17 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач також не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 р. апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова повернуто заявнику.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначив про законність судового рішення в частині задоволення позовних вимог, у звязку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України міста Харкова складено на ім'я відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період вересень - листопад 2017 року, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по пенсіонерам, якими повідомлено про необхідність сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком № 2.

Звертаючись до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами про стягнення суми заборгованості, позивач зазначив, що на підприємстві відповідача працювали працівники, які отримують пільгову пенсію, тому відповідач зобовязаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгової пенсій цим працівникам. Сума відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій колишнім працівника за період з вересня 2017 року по листопад 2017 року складає 350251,39 грн. та відповідачем не сплачена.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в іншій частині, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не дотримано процедуру формування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком № 2 за вересень-листопад 2017 року в сумі 12242,22 грн., в частині не обґрунтованого включення вказаної суми до розрахунків фактичних витрат та виплату та доставку пенсій, а відтак станом на час вирішення справи відсутні підстави для виконання відповідачем обов'язку щодо сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в сумі 12242,22 грн. за вказаними розрахунками.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції відповідачем фактично оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог, а апеляційна скарга позивача була повернута заявнику, судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не переглядається та правова оцінка рішенню суду в цій частині не надається.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За приписами п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з абз. 5 п.п. 1 п. 2 розділу 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що із набранням чинності Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону № 1788-XII.

Згідно з п. 6.1. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України»" (далі - Інструкції), затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.01.2006 р. за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Також відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України

Відповідно до п. 6.4. Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 вказаної Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації (пункт 6.8 Інструкції).

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. 6.7 Інструкції).

Судовим розглядом встановлено, що позивач направляв на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій по списку № 2 (в частині сум у розмірі 338009,17 грн.), що підтверджується відповідними супровідними листами із відміткою уповноваженої особи підприємства позивача про їх отримання.

Вказані розрахунки були отримані підприємством позивача на в судовому порядку не оскаржувалися.

Таким чином, відповідач, отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та не надавши на них заперечень з приводу сум або осіб включених до зазначених розрахунків й не оскарживши їх в суді, фактично узгодив такі розрахунки, зокрема, в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що наданими позивачем належними, достовірними та достатніми, в розумінні ст. ст. 73-75 КАС України, доказами спростовуються доводи відповідача про недотримання позивачем порядку направлення розрахунків сум витрат до відшкодування, а позивачем доведено правомірність визначення відповідачу розміру сум відшкодування за вересень-листопад 2017 року шляхом направлення розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Саме з отримання даного документу законодавець повязує виникнення обовязку з відшкодування відповідних сум.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з підприємства позивача заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 338009,17 грн. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2018 р. по справі № 820/5918/17 в частині задоволення позовних вимог прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2018 р. по справі № 820/5918/17 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду (суддя Горшкова О.О.) від 07.03.2018 р. (повний текст рішення виготовлений 19.03.2018 р.) по справі № 820/5918/17 за позовом Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до Публічного акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря», про стягнення суми залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку і строки, визначені ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21.05.2018 року.