Справа № 809/665/18
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2018 р. справа № 809/665/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лучко О.О., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №ІЛ-761 від 13.11.2017 та зобовязання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, періоди роботи на посаді лампівника в пільгових умовах з 22.03.2005 по 03.05.2005 та з 04.05.2005 по 16.03.2015 і повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу вказаних періодів роботи в пільгових умовах.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 25.03.2005 по 03.05.2005 працювала ученицею лампівниці, а з 04.05.2005 по 16.03.2015 лампівницею у відокремленому підрозділі «Шахтоуправління імені ОСОБА_2» ДП «Донецька вугільна коксівна компанія», який пізніше перейменований у відокремлений підрозділ «Шахтоуправління імені ОСОБА_2» ДП «Макіїввугілля». Професія лампівника передбачена Списком №2, розділом 1 «Гірничі роботи», пунктом1, позицією 1.1а, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, що дає право на призначенні позивачці пенсії відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». ОСОБА_1 звернулася до відповідача з листом про врахування до стажу на пільгових умовах періоду роботи в шахті ученицею лампівниці та лампівницею. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом №ІЛ-761 від 13.11.2017 відмовило позивачу у зарахуванні зазначених періодів роботи до пільгового стажу роботи, посилаючись на те, що необхідно надати уточнюючу довідку зазначеного періоду роботи протягом повного робочого дня та матеріали про результати атестації робочих місць. Вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах протиправними, оскільки відокремлений підрозділ «Шахтоуправління імені ОСОБА_2» ДП «Макіїввугілля», де працювала ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території України. Позивач зазначила, що не має змоги отримати уточнюючу довідку про роботу у зазначені періоди та атестацію робочих місць, а тому спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування. З цих підстав просила позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем недоліки позовної заяви виправлено у вказаний в ухвалі строк.

19.04.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 11.05.2018. Проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві (а.с.31-35), просив суд в задоволенні позову відмовити. Пояснив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не приймало рішення ні про призначення пенсії позивачу, ні про результати розгляду заяви щодо підтвердження пільгового стажу роботи відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006, оскільки позивач не зверталась до відповідача із такими заявами. Так, 30.10.2017 до відповідача поступило звернення з Урядової гарячої лінії щодо можливості дострокового призначення пенсійного забезпечення у звязку із роботою у шкідливих умовах праці ОСОБА_1 На вказане звернення 13.11.2017 відповідачем надано відповідь позивачу за №Іл-761 відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Крім того, зазначив, що призначення та виплату пенсій фізичним особам здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду в Івано-Франківській області. Вважає, що відсутні будь-які порушення чинного законодавства зі сторони відповідача, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив таке.

ОСОБА_1 з 25.03.2005 по 03.05.2005 працювала ученицею лампівниці, а з 04.05.2005 по 16.03.2015 лампівницею у відокремленому підрозділі «Шахтоуправління імені ОСОБА_2» ДП «Донецька вугільна коксівна компанія», який пізніше перейменований у відокремлений підрозділ «Шахтоуправління імені ОСОБА_2» ДП «Макіїввугілля», що підтверджується записами у трудовій книжці за БТ-І №5665069 (а.с.11-12, 25-27).

Позивач звернулася на Урядову гарячу лінію з приводу дострокового призначення пенсійного забезпечення у звязку із роботою у шкідливих умовах праці. Вказане звернення направлене для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (а.с.39).

Листом №ІЛ-761 від 13.11.2017 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розяснило позивачу порядок та умови призначення пенсії при наявності стажу роботи із шкідливими умовами праці, в тому числі за наявності необхідних документів, якими є: уточнююча довідка зазначеного періоду роботи протягом повного робочого дня та матеріали про результати атестації робочих місць (а.с.13-14,28-29).

Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача щодо призначення пенсії на пільгових умовах з врахуванням вказаного позивачем стажу роботи, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, на позивача розповсюджується дія норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку подання та оформлення документів для призначення їй пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1).

Згідно з п.4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Вказаним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про призначення (перерахунок) їй пенсії.

Заява про призначення пенсії непрацюючим особам подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, обєднаного управління за місцем проживання (реєстрації) (п.1.1 Порядку №22-1).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (п.4.1 Порядку №22-1)..

Відповідно до п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає памятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно із п. 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обовязків) та завіряється печаткою управління.

Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Таким чином, в органу Пенсійного фонду обов'язок прийняти рішення про призначення пенсії чи про відмову у призначенні пенсії виникає за наслідками розгляду заяви особи про призначення пенсії, яка складена за формою згідно Додатку №2 вказаного Порядку №22-1.

При цьому, наведеними вище нормами чинного законодавства, а саме: вказаним Порядком передбачено чіткий алгоритм дій щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Без їх дотримання усі наступні дії щодо призначення пенсії є передчасними, оскільки суд здійснює захист порушеного права, а не права, яке може бути порушено в майбутньому.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 звернулася із зверненням за допомогою засобів телефонного звязку на урядову гарячу лінію стосовно дострокового призначення пенсійного забезпечення у звязку із роботою у шкідливих умовах праці, яке було скероване для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, а тому відповідь на вказане звернення відповідачем було надано у порядку розгляду звернень громадян на підставі Закону України «Про звернення громадян».

Відтак, позивачем не було дотримано порядку звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.п.7 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затверджене постановою Пенсійного фонду України N 28-2 від 22.12.2014, управління Фонду (тобто управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також обєднані управління) відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

В той же час, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює, зокрема, призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (п.п.5 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Пенсійного фонду України N 28-2 від 22.12.2014).

Наведені норми свідчать про те, що органом, уповноваженим призначити пенсію позивачу з урахуванням місця її фактичного проживання (с.Черніїв, Тисменицький район, івано-Франківська область), є Тисменицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Відтак, саме до вказаного територіального органу Пенсійного фонду позивач повинна була звернутися із заявою встановленого взірця для призначення пенсії, за результатами розгляду якої останній повинен був прийняти рішення та повідомити особу відповідно до п.4.7 Порядку №22-1 про призначення чи про відмову у призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відтак, у відповідача обов'язок прийняти рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії позивачу не виник, оскільки відповідна заява встановленого взірця мала бути подана до іншого територіального органу Пенсійного фонду, а тому відповідачем було надано відповідь на звернення позивача відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці пов'язує визначення ефективного судового захисту саме з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.

Належні способи захисту - це способи, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання її приписів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, поновлюючи порушене право, суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити лише такі дії, які передбачені законом.

Разом з тим, обраний позивачем спосіб захисту в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №ІЛ-761 від 13.11.2017 у такий спосіб за своїм змістом не відповідає визначеному законом способу захисту порушеного права, оскільки суперечить вищевказаному підходу.

Вказаний лист Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №ІЛ-761 від 13.11.2017 не є рішенням органу Пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії, прийнятим за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії, а тому позовна вимога у цій частині задоволенню не підлягає.

Стосовно позовних вимог в частині зобовязання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, періоди роботи на посаді лампівника в пільгових умовах з 22.03.2005 по 03.05.2005 та з 04.05.2005 по 16.03.2015 і повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу вказаних періодів роботи в пільгових умовах, то вона також не підлягає задоволенню з урахуванням вищенаведеного нормативного обґрунтування.

В той же час, для прийняття пенсійним органом рішення щодо зарахування спірного періоду роботи до трудового стажу та призначення пенсії позивачу необхідно подати до відповідного управління заяву встановленого зразка відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати присудити позивачу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лучко О.О.