Справа № 805/3210/17-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2018 року

Київ

справа №805/3210/17-а

адміністративне провадження №К/9901/4117/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2017 у складі колегії суддів: Голубової Л.Б. (головуючий), Аляб'єва І.Г., Бабаш Г.П. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 у складі колегії суддів: Сіваченка І.В. (головуючий), Шишова О.О., Чебанова О.О. у справі №805/3210/17-а за позовом ОСОБА_2 до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, Міністерства оборони України про зобов'язання виплатити винагороду за безпосередню участь в АТО.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_2 Фрідон Напойович звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області про зобов'язання виплатити винагороду за безпосередню участь в АТО за період з 18.03.2016 по 23.03.2017 у розмірі 91451,62 грн.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач вважає себе таким, що з 16.01.2016 брав безпосередню участь в антитерористичній операції і, відтак, з 18.03.2016 має право на виплату винагороди, передбаченої Інструкцією "Про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду", що затверджена Наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 №67.

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2017, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017, адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Військово-цивільну адміністрацію м. Авдіївка Донецької області виплатити винагороду за безпосередню участь в АТО за період з 26.01.2017 по 26.02.2017 у розмірі 2693,09 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

4. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

4.1. ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до Донецького зонального відділу військової служби правопорядку відповідно до наказу військового комісара Слов'янського ОМВК Донецької області від 13.08.2015 №189.

4.2. Наказом начальника Донецького зонального відділу військової служби правопорядку від 13.08.2015 №138 ОСОБА_2 призначено начальником групи охорони та патрульно-постової служби роти військової служби правопорядку Донецького зонального відділу військової служби правопорядку Південного територіального управління військової служби правопорядку.

4.3. 15.09.2015 між ОСОБА_2 та начальником Донецького зонального відділу військової служби правопорядку Південного територіального управління військової служби правопорядку укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу строком на три роки.

4.4. Відповідно до пункту 2 контракту Міністерство оборони України зобов'язувалось додержуватись особистих прав і свобод позивача, включаючи надання пільг, гарантій і компенсацій, установлених законами і іншими нормативно-правовими актами України, виплату грошового забезпечення.

4.5. Згідно наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 22.12.2015 №260-РС ОСОБА_2 відряджений у розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, а наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 16.01.2016 №2 ОСОБА_2 призначений на посаду першого заступника керівника військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, до обов'язків приступив з 16.01.2016.

4.6. 24.02.2017 ОСОБА_2 звернувся з рапортом про звільнення у зв'язку з погіршенням здоров'я.

4.7. Згідно розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області від 30.03.2017 №38 о/с, ОСОБА_2 було звільнено від виконання обов'язків першого заступника керівника військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області з 23.03.2017.

4.8. 23.03.2017 ОСОБА_2 звернувся до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області із письмовим проханням виплатити йому винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції.

4.9. Електронним листом від 06.10.2017 ОСОБА_2 надано відповідь, у відповідності до якої у січні 2017 року йому нараховано 464,52 грн. винагороди за участь в АТО, у лютому 2017 - 2228,57 гривень.

4.10. Військово-цивільною адміністрацією м. Авдіївки Донецької області надано суду доповідну записку начальника відділу обліку Насуліч Г.В., згідно якої, про всі дії військово-цивільні адміністрації позивача було повідомлено в телефонному режимі. Як зазначила представник відповідача 2, розпорядженням керівника Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області від 05.10.2017 №593, починаючи з 26.01.2017 ОСОБА_2 нараховувались суми винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 2400,00 грн./міс. Проте, до матеріалів справи вказане розпорядження не надане.

5. Приймаючи оскаржувані рішення суди попередніх інстанцій виходили з того, що Порядок фінансового забезпечення діяльності військово-цивільних адміністрацій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №207, з 26.01.2017 доповнено нормою, яка надає позивачу право на отримання винагороди за безпосередню участь у антитерористичній операції саме з цієї дати. Попри те, що Наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 №67 затверджено Інструкцію "Про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду", якою встановлено розмір винагороди за безпосередню участю в АТО, з матеріалів справи не вбачається, що позивач, як посадова особа військо-цивільної адміністрації виконував обов'язки поза межами своєї посадової інструкції, як першого заступника. Суди дійшли висновку, що факт служби в районі проведення АТО не є єдиною умовою для надання виплат за безпосередню участь в АТО згідно вказаного наказу Міністерства оборони України.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

6. Позивач - ОСОБА_2, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2017 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 і ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову у повному обсязі, не передаючи справи на новий розгляд.

7. Аргументи скаржника зводяться до того, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права під час прийняття оскаржуваних судових рішень. Зокрема, скаржник зазначає, що попередня редакція Постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №207 передбачала виплату грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 №104, яку прийнято до набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014. Скаржник вказує, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до якого включено м. Авдіївку. Оскільки скаржник з 16.01.2016 залучений до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, то вважає, що має право на виплату винагороди, передбаченої Інструкцією "Про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду", затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 №67.

8. Відповідач 1 - Міністерство оборони України, до закінчення встановленого судом строку відзиву на касаційну скаргу не подав.

9. Відповідач 2 - Військово-цивільна адміністрація м. Авдіївка Донецької області, подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

10. На обґрунтування відзиву позивач зазначає, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій постановлені на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права і підстави для їх скасування, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, відсутні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

11. Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII):

Стаття 9. Грошове забезпечення військовослужбовців

"…2. До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

…7. За військовослужбовцями, відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, зберігаються всі види забезпечення, передбачені статтями 9 і 9-1 цього Закону, гарантії та пільги, що надаються за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, Державної спеціальної служби транспорту <…>".

12. Закон України "Про боротьбу з тероризмом" від 20.03.2003 №638-IV:

Стаття 7. Антитерористичний центр при Службі безпеки України

"<…> Антитерористичний центр при Службі безпеки України складається з Міжвідомчої координаційної комісії та штабу, а також координаційних груп та їх штабів, які створюються при регіональних органах Служби безпеки України. У складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України можуть створюватися і діяти військово-цивільні адміністрації - тимчасові державні органи, які призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі проведення антитерористичної операції. Організація, повноваження і порядок діяльності військово-цивільних адміністрацій визначаються законом".

13. Закон України "Про військово-цивільні адміністрації" від 03.02.2015 №141-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №141-VIII):

Стаття 1. Статус і призначення військово-цивільних адміністрацій

"1. Для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, у районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації.

Військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі проведення антитерористичної операції <…>.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження сільських, селищних, міських рад та/або виконавчих органів відповідних рад та інші повноваження, визначені цим Законом".

Стаття 2. Правова основа діяльності військово-цивільних адміністрацій

"1. Військово-цивільні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, Законом України "Про боротьбу з тероризмом", цим Законом та іншими виданими відповідно до них нормативно-правовими актами".

Стаття 3. Організація військово-цивільних адміністрацій

"…2. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їх виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання.

<…> 4. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів формуються з військовослужбовців військових формувань, утворених відповідно до законів України, осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів, які відряджаються до них у встановленому законодавством порядку для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, службі в правоохоронних органах без виключення зі списків особового складу, а також працівників, які уклали з Антитерористичним центром при Службі безпеки України трудовий договір.

<…> 7. Фінансування діяльності військово-цивільних адміністрацій із виконання повноважень органів місцевого самоврядування здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, виконання інших функцій - за рахунок коштів Державного бюджету України".

14. Порядок фінансового забезпечення діяльності військово-цивільних адміністрацій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №207 (надалі - Постанова №207):

"4. Розмір заробітної плати працівників обласних та районних військово-цивільних адміністрацій визначається згідно з умовами оплати праці, встановленими для відповідних працівників районної та обласної держадміністрацій, а працівників військово-цивільних адміністрацій населених пунктів - умовами оплати праці, встановленими для працівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, відрядженим до військово-цивільних адміністрацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 р. № 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій" (Офіційний вісник України, 2001 р., № 6, ст. 225; 2006 р., № 31, ст. 2233, № 50, ст. 3324; 2008 р., № 28, ст. 883).

Виплата грошового забезпечення проводиться за рахунок коштів військово-цивільних адміністрацій, до яких відряджені військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу" (редакція чинна з 15.01.2015 по 26.01.2017).

"4. Розмір заробітної плати працівників обласних та районних військово-цивільних адміністрацій визначається згідно з умовами оплати праці, встановленими для відповідних працівників районної та обласної держадміністрацій, а працівників військово-цивільних адміністрацій населених пунктів - умовами оплати праці, встановленими для працівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, відрядженим до військово-цивільних адміністрацій, виплачується грошове забезпечення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, інші щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення в порядку та розмірах, установлених нормативно-правовими актами для військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, за останньою посадою, займаною перед відрядженням. У разі безпосередньої участі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду грошове забезпечення виплачується в розмірах, що обчислюються з урахуванням винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 р. № 18 "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" (Офіційний вісник України, 2016 р., № 6, ст. 316, № 10, ст. 447).

Виплата грошового забезпечення проводиться за рахунок коштів військово-цивільних адміністрацій, до яких відряджені військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.

Рішення про виплату премії та конкретний розмір винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, відрядженим до обласних та районних військово-цивільних адміністрацій, приймається керівником відповідної обласної військово-цивільної адміністрації; керівнику обласної військово-цивільної адміністрації - керівником Антитерористичного центру при СБУ" (редакція, з урахуванням змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №21, чинна з 26.01.2017).

15. Постанова Кабінету Міністрів України "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій" від 07.02.2001 №104 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Постанова №104):

"1. Установити, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов'язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовцям не провадиться".

16. Постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 20.01.2016 №18 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі Постанова №18):

"1. Установити, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень.

Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду".

17. Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена Наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 №67, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.02.2016 за №283/28413 (набрала чинності 18.03.2016, надалі - Інструкція):

II. Винагорода військовослужбовцям за безпосередню участь у

воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду

"1. Розмір винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду у граничних розмірах на місяць визначений у додатку 1 до цієї Інструкції.

Розмір винагороди визначається пропорційно дням безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду.

2. Винагорода виплачується пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів.

Розмір винагороди визначається залежно від місць виконання завдань на підставі:

даних обліку військовослужбовців, які виконують завдання на лінії бойового зіткнення на глибину ротних опорних пунктів першого ешелону оборони або в інших місцях дислокації в межах визначеного району проведення воєнного конфлікту (АТО);

переліку військових частин та/або їх підрозділів, які виконують завдання на лінії бойового зіткнення на глибину ротних опорних пунктів першого ешелону оборони або в інших місцях дислокації в межах визначеного району проведення воєнного конфлікту (АТО);

документів органів військового управління (штабу АТО, штабів оперативно-тактичних угруповань) про періоди виконання окремими військовослужбовцями завдань на лінії бойового зіткнення на глибину ротних опорних пунктів першого ешелону оборони або в інших місцях дислокації в межах визначеного району проведення воєнного конфлікту (АТО).

…4. Військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, якщо вони одночасно:

залучені до проведення АТО;

перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу (крім військовослужбовців Головного управління розвідки Міністерства оборони України);

перебувають у районі проведення АТО.

5. Підтвердженням залучення до участі в АТО є витяг із наказу органу військового управління (штабу АТО, штабу оперативно-тактичного угруповання) про включення військовослужбовця до складу (виключення зі складу) сил та засобів, що беруть безпосередню участь в АТО (крім військовослужбовців Головного управління розвідки Міністерства оборони України, для яких розроблено окремий порядок обліку військовослужбовців, які ведуть оперативну (військову, спеціальну) розвідку на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ) та не перебувають у підпорядкуванні керівництва штабу АТО).

…8. Винагорода виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров'я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва), психічних та поведінкових розладів".

18. Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р.:

Донецька область

"1. Міста обласного значення:

2) м. Авдіївка (Авдіївська міська рада)".

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

19. Статтею 7 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" передбачено утворення військово-цивільних адміністрацій, на які згідно з нормами статті 1 Закону №141-VIII покладено виконання в районі проведення антитерористичної операції повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і які відповідно до статті 3 Закону №141-VIII формуються за рахунок військовослужбовців військових формувань, осіб, які перебувають на службі у правоохоронних органах та працівників, які уклали з Антитерористичним центром при Службі безпеки України трудовий договір.

20. Відрядження військовослужбовців до військово-цивільної адміністрації здійснюється із залишенням їх на військовій службі та, відповідно, з виплатою їм грошового забезпечення у встановленому законодавством порядку, що закріплено у частині 7 статті 9 Закону №2011-XII.

21. Позивач у позовній заяві зазначає, що з 16.01.2016 по 23.03.2017 він брав безпосередню участь в антитерористичній операції і, відтак, з 18.03.2016 має право на виплату винагороди, встановленої Інструкцією "Про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду", що затверджена Наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 №67.

22. Зокрема, Інструкцією, яка набрала чинності з 18.03.2016, визначені порядок та розміри виплати вказаної винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України. Як зазначено у наказі Міністерства оборони України від 10.02.2016 №67 про затвердження Інструкції, метою її прийняття було впорядкування виплати винагороди військовослужбовцям в особливий період та під час проведення антитерористичної операції, дотримання принципів соціальної справедливості в реалізації права кожного військовослужбовця незалежно від військового звання та займаної посади на матеріальне стимулювання за виконання завдань, пов'язаних з підвищеним ризиком для життя, відповідно до їх складності та тривалості, припинення випадків невиправданих виплат особовому складу, який перебуває у районі проведення антитерористичної операції і виконує завдання небойового характеру.

23. Вказана Інструкція прийнята відповідно до Постанови №18. У свою чергу, Постановою №207, до якої внесено зміни Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №21, що набрала чинності з 26.01.2017, передбачено виплату військовослужбовцям, відрядженим до військово-цивільних адміністрацій, окрім грошового забезпечення, винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду у порядку та розмірах, визначених Постановою №18.

24. Системний аналіз норм Постанови №207, Постанови №18 та Інструкції, дає підстави для висновку, що передумовою виплати винагороди, визначеної усіма цими нормативними актами, є підтвердження факту безпосередньої участі військовослужбовця у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

25. Відтак, ті обставини, чи брав позивач безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду та протягом якого часу підлягали обов'язковому з'ясуванню судами під час розгляду даної адміністративної справи, оскільки вони мають значення для її правильного вирішення.

26. Натомість, суди попередніх інстанцій відхилили доводи позовної заяви та пояснення позивача у судовому засіданні щодо встановлення вказаних обставин та без їх з'ясування дійшли висновку, що позивач має право на виплату йому винагороди, передбаченої Постановою №207, починаючи з 26.01.2017, проте, не має права на виплату йому винагороди, передбаченої Інструкцією, починаючи з 18.03.2016.

27. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

28. Згідно з частиною 6 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

29. Суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити правильність застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень на підставі встановлених фактичних обставин та не наділений процесуальним правом самостійно встановлювати такі обставини.

30. З огляду на це, колегія суддів приходив до висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги та необхідність скасування постанови Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2017 та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

31. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

32. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2017 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 по справі №805/3210/17-а за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області про зобов'язання виплатити винагороду за безпосередню участь в АТО скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

33. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич

Судді Верховного Суду