Справа № 815/959/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/959/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року о 10 год. 42 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: Ющенко О.П. - за довіреністю

від відповідача: Копиця С.М. - за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Групп» (, юридична адреса:65017, м Одеса, вул. Косовська,буд.2) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № №; від 27 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 01 лютого 2018 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Групп» (, юридична адреса:65017, м Одеса, вул. Косовська,буд.2) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № №; від 27 лютого 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки ТОВ «Інвест-Групп» є власником будівель промисловості, які не є об'єктом оподаткування податком на нерухомість, у зв'язку з чим у нього відсутні зобов'язання щодо сплати податку на таке нерухоме майно та надання податкової звітності щодо нього. Позивач зазначив, що належні товариству будівлі відповідають критеріям промислового призначення, а тому вони відповідають першій умові для звільнення їх від оподаткування.

Окрім того, позивач зазначив, що під час проведення перевірки товариством надано перевіряючим документи, що свідчать про здійснення, в тому числі, й виробничої діяльності, однак, дані документи та висновки щодо них не знайшли свого відображення в тексті акту перевірки, чим, на думку позивача, порушено вимоги Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби платниками податків-фізичними особами, який затверджено наказом Мінфіна №395 від 14.03.2013 року.

Також позивач звернув увагу на те, що за 2015 рік взагалі не може нараховуватись податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки такий податок встановлено та затверджено рішенням Одеської міської ради від 21.01.2015 року № 6258-УІ «Про встановлення податку на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» та опубліковано тільки 31.01.2015року, тобто після 15 липня року, що передує бюджетному періоду, що виключає можливість застосування контролюючим органом цього рішення у бюджетному періоді - 2015 році і може бути застосований тільки на наступний бюджетний період -2016 рік.

Ухвалою суду від 06 березня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. №8371/18 від 26.03.2018р.).

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що перевіркою встановлено, що об'єкти нерухомого майна, що належать ТОВ «Інвест-Груп» на праві приватної власності, а саме: нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Косовська, 2, з урахуванням затвердженого проекту розділу зазначеного об'єкту нерухомого майна та присвоєння нових поштових адрес поділеним об'єктам, відносяться до об'єктів оподаткування з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до пп.266.2.1 п.266.1 ст. 266 ПК України; ТОВ «Інвест-Групп» не надавалась податкова звітність з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2015-2017 роки, що стало підставою для проведення позапланової виїзної перевірки з питань повноти обчислення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2015-2017 роки, відповідно до п.п.120.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та законними, підстави для їх скасування відсутні.

В свою чергу, позивачем подано відповідь на відзив (вхід. №9954/18 від 11.04.2018р.), відповідно до якого позивач просив задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 27 квітня 2018 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті на 15 травня 2018 року.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

На відкритому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників учасників справи, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Групп» зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10 грудня 2010 року за № 1 040700, що підтверджено відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.75-77).

Відповідно до даних з цього витягу, видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Групп» є 28.22.- виробництво та вантажно-розвантажувальне устаткування, 31.09.- виробництво інших меблів, та інші.

З пояснень представника позивача, суд встановив, що одним із основних видів господарської діяльності підприємства позивача є зварювальні роботи, зборки металоконструкцій, що відноситься до виду господарської діяльності за КВЕД 28.22. (виробництво).

Суд встановив, що на підставі наказу №403 від 26 січня 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Інвест-Групп» та направлень №№511/14-04;5112/14-04 від 29.01.2018 року проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Інвест-Групп», за наслідками якої складено акт №000076/15-32-14-04/37421400 від 09.02.2018 року «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Інвест-Групп» з питань повноти обчислення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2015-2017 року», відповідно до висновків якого встановлено порушення пп. 266.1.1 п. 266.1 , пп.266.2.1 п.266.2 п.266.3.1 пп.266.3.3 п.266.3 ст. 266 ПК України, внаслідок чого занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 2 642 355,58 грн., у т.ч. по періодам: - 2015 рік- занижено на 737 190, 06 грн.; 2016 рік - занижено на 1 094 662, 30 грн.; за 2017 рік- занижено на 810 503,22 грн.; п.п. 266.7.5 ст. 266 ПК України не надано до контролюючих органів (ДПІ у Малиновському районі міста Одеси ГУДФС в Одеській області податкову звітність з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2015 рік, 2016 рік. (а.с.14-28).

Суд встановив, що позивач разом із супровідним листом надав на адресу відповідача правоустановчі документи на будівлі і споруди, що перебувають у власності підприємства позивача та первинну документацію на підтвердження здійснення виробничої діяльності (а.с. 37-39).

13.02.2018 року ТОВ «Інвест-Групп» подано заперечення на акт перевірки від 09.02.2018 року (а.с.29-30).

Листом від 22.02.2018 року вих. №2572/10/32-14-04-30 ГУДФС в Одеській області повідомило ТОВ «Інвсет-Групп» про залишення висновків акту перевірки без змін (а.с. 31-36).

На підставі акту перевірки №000076/15-32-14-04/37421400 від 09.02.2018 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № від 27 лютого 2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у загальному розмірі 3 302 944,48 грн. (за податковим зобов'язанням 2 642 355, 58 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 660 588, 90 грн.) (а.с. 13) та податкове повідомлення-рішення Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області № від 27 лютого 2018 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 340 грн. за не подачу податкової звітності (а.с.12).

Судом досліджені інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, що підтверджують реєстрацію права власності на будівлі за підприємством позивача (а.с.40- 51), свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 52-71).

Також судом досліджені первинні бухгалтерські документи, якими підтверджується виконання умов договору щодо виготовлення запчастин, виконання токарних, фрезерних, свердлильних робіт, монтаж (виготовлення) металоконструкцій (а.с. 78-100).

Суд дослідив копію рішення Одеської міської ради № 6258-УІ від 21.01.2015 року «Про встановлення податку на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», з офіційного сайту Одеської міської ради (а.с. 72-73), рішення Одеської міської ради № 428-УІІ від 16.03.2016 року «Про внесення змін до Положення про податок на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 6258-УІ від 21.01.2015 року (а.с. 74).

Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, серед іншого, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Так, в ході проведення документальної позапланової перевірки встановлено, що ТОВ «Інвест-Групп» не подавалась податкова звітність з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2015-2017 роки, що стало підставою для проведення позапланової виїзної перевірки з питань повноти обчислення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2015-2017 роки відповідно п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що ГУДФС в Одеській області було направлено лист №7589/10/15-32-12-04-21 від 09.08.2017 року керівнику ТОВ «Інвест-Групп» щодо необхідності подання податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні періоди 2017 роки (а.с.118-121), на який ТОВ «Інвсет-Групп» листом №11/09 від 11.09.2017р. було надано відповідь, згідно якої ТОВ «Інвест-Групп» вважає, що зазначені об'єкти нерухомості не є об'єктом оподаткування згідно з пп. «є» ст. 266.2.2 п.2666.2 ст. 266 ПК України (а.с.115-117).

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому у числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. У підпункті 266.2.2 вказаної статті кодексу наведено перелік об'єктів нерухомості, податок на яких не сплачується.

Абзацом «є» п.п. 266.2.2. п. 266.2 ст. 266 ПК України не віднесено до об'єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Податковий кодекс України не надає тлумачення терміну «будівлі промисловості», що використовується в пп. «є» п.п. 266.2.2ст. 266 ПК України. Не наведено такого тлумачення і іншими нормативними актами, що діють в Україні.

З аналізу вказаних норм Податкового кодексу вбачається, що не є об'єктом оподаткування та відповідно відсутній обов'язок щодо подання податкової звітності, якщо об'єкт нерухомості є будівлею промисловості та дана будівля належить промисловому підприємству.

Відповідно до Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, який затверджено наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, він розроблений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.1998 №971 для вирішення таких завдань:

а) виконання комплексу облікових функцій щодо будівельної діяльності в рамках робіт з державної статистики, включаючи статистику цін на будівельну продукцію;

б) проведення робіт з перепису, оцінки та переоцінки вартості та стану будівель і споруд;

в) проведення зіставлення національних статистичних даних щодо продукції будівництва з даними Статистичної комісії Європейського Союзу (Євростату);

г) проведення соціологічних досліджень з питань будівництва, забезпечення житлом і різними послугами населення України;

д) розроблення аналітичних показників та прогнозування інвестицій в економіку України.

Отже, поняття «будівлі промисловості» не можливо вважати лише промисловими та складськими будівлями, тобто тими, що використовуються для виробництва та зберігання продукції, зберігання матеріалів. Будівлі, які не задіяні безпосередньо для виготовлення продукції, використовуються промисловим підприємством для розміщення персоналу та обладнання, необхідного для адміністративного, побутового (опалення, водопостачання тощо), транспортного забезпечення, а також виконання інших функцій.

Судом досліджені свідоцтва про право власності на нерухоме майно ТОВ «Інвест Групп».

З досліджених свідоцтв про право власності вбачається, що ТОВ «Інвест-Групп» на праві власності належать об'єкти нерухомого майна, а саме: будівля електромонтажного цеху (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/9); будівля цеху металоконструкцій та подрібнюю чого - струміна камера (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/5), будівля цеху металоконстуркцій (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/4); будівля металоконструкцій (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/3); будівля цеху малих серій (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/12); будівля цеху запчастин, дільниці чалки, дворового туалету (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/6); будівля сталелітейного цеху (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/22); будівля сталелетійного цеху, прибудова для виготовлення рідкого скла піску сталетійного цеху (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/21); будівля колишнього складу підрядників, будівля гаражу спецмашин та перукарня (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/15); будівля складу №68, будівля гаражу (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/14); будівля складу №55 (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/19); будівля складу №54, будівля складу ГСМ (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/18); будівля складального цеху (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/7); будівля складального цеху (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/8); будівля лабораторного корпусу (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/13); будівля кувально-пресувального цеху, будівля термічного відділення (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/20); будівля кабінного цеху (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/10); будівля їдальні (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/16); будівля торгівельного центру «Стріла» (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/17); будівля заводоуправління, центральної прохідної з підземним переходом, електрокарні (адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/11).(а.с.52-71).

Так, дослідивши вказані правовстановлюючі документи ТОВ «Інвест-Групп», суд встановив, що ТОВ «Інвест-Групп» на праві власності належать промислові будівлі, як-то цехи та склади та з огляду на відсутність об'єкта оподаткування товариство не має жодних зобов'язань зі сплати такого податку та надання податкової звітності щодо нього.

Будь-яких доказів використання приміщень ТОВ «Інвест-Групп», розташованих на території для цілей, не пов'язаних з роботою підприємства, в акті перевірки не наведено та відповідачем не надано.

Так, визначення будівлі до виробничих чи невиробничих проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахування класифікаційних ознак та функціонального призначення об'єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000 Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації затверджено та введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд (ДК БС) є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації. Класифікатор розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.98 р. N 971 "Про Програму реформування державної статистики на період до 2002 року". ДК БС призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб'єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.

Об'єктами класифікації в ДК БС є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Будівлі промислові. Цей клас включає: - криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням. Цей клас не включає:- резервуари, силоси та склади (1252) - будівлі сільськогосподарського призначення (1271) - комплексні промислові споруди (електростанції, нафтопереробні заводи та т. ін.), які не мають характеристик будівель (230).

Згідно п.п.266.3.2. п. 266.3 ст. 266 ПК України, база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Таким чином, суд встановив, що належні позивачу будівлі відповідають критеріям промислового призначення, а тому звільненні від оподаткування.

Стосовно тверджень представника відповідача щодо того, що ТОВ «Інвест-Групп» не відноситься до категорії промислових підприємств, суд не бере до уваги, з огляду на таке.

Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 457 від 11.10.2010 року затверджено Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010", відповідно до економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B "Добувна промисловість та розроблення кар'єрів", C "Переробна промисловість", D "Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря", E "Водопостачання; каналізація, поводження з відходами" та F "Будівництво".

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Інвест-Групп» здійснює такі види економічної діяльності: код КВЕД 28.22 виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устаткування; код КВЕД 31.09 виробництво інших меблів; код КВЕД 14.13 виробництво іншого верхнього одягу; код КВЕД 14.19 виробництво іншого одягу та аксесуарів;; код КВЕД 14.30 виробництво іншого трикотажного та в'язаного одягу; код КВЕД 46.63 оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва; код КВЕД 52.10 складське господарство; код КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; код КВЕД 33.11 ремонт та технічне обслуговування готових металевих виробів; код КВЕД 33.12 ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору підряду №25/05-2015-КС 5363 від 25 травня 2015 року ТОВ «Інвест-Групп» виконали роботи для ТОВ «ІН-ПАЙС» на виготовлення вузлів крану КС 5363В з наданих матеріалів, а саме: здійснило виготовлення силової установки з дизельним двигуном ЯМЗ -236. Роботи були у повному обсязі виконані та прийняті заявником про що свідчить акт від 25 грудня 2015 року (а.с.79-85)

На підставі договору підряду №04/10-2016 від 04 жовтня 2016 року ТОВ «Інвест-Групп» виконало роботи з виготовлення та монтажу металоконструкції даху будівлі з металевих профільних листів для замовника - ФОП ОСОБА_3, що підтверджено актом приймання-передачі від 30 листопада 2016 року(а.с.95-98).

Тому, на підставі наданих суду письмових доказів, суд встановив, що ТОВ «Інвест-Групп» здійснює виробничу (промислову діяльність) на базі належного йому майна.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 8.3 ст. 8 Податкового кодексу України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Водночас, відповідно до п. 4.4 ст. 4 Податкового кодексу України, установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Безпосереднє встановлення місцевих податків віднесено Податковим кодексом України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97р. № 280/97-ВР та ст. 143 Конституції України.

Відповідно до п. 10.3 ст. 10 Податкового кодексу України, місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно з п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 12.3.1 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України).

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп. 12.3.2 п.12.3 ст. 12).

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (пп.12.3.3 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України).

При цьому, згідно з п. 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке набирає чинності з урахуванням строків, передбачених пп. 12.3.4 ст. 12 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом..

Таким чином, місцеві ради за приписами норм Кодексу мають обов'язково встановити (відповідним рішенням місцевої ради) податок на майно і вирішити питання (на власний розсуд), чи запроваджувати податок (і в яких розмірах) на майно, відмінне від земельної ділянки. Таке рішення має бути оприлюдненим до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто, виходячи з наведених вище норм Кодексів, нові податки не можуть бути визнані обов'язковими до сплати в 2015 році, адже місцеві ради не приймали і офіційно не оприлюднювали до 15 липня 2014 року рішення про встановлення таких податків і зборів.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлено у м. Одесі та затверджено рішенням ОМР від 21.01.2015 року №6258-IV «Про встановлення податку н майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» та опубліковано тільки 31.01.2015 року.

Таким чином, рішення прийнято, яким встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та опубліковано після 15 липня року, що передує бюджетному періоду - може бути застосовано тільки на наступний бюджетний період, тобто на 2016 рік.

Відповідно до п.п. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 3 302 944,48 грн. є протиправним та належить скасуванню.

Враховуючи те, що ТОВ «Інвест-Групп» не є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і в нього відсутнє майно, що є об'єктом оподаткування з вищевикладених підстав, у ТОВ «Інвест-Групп» відсутній обов'язок подавати декларації за 2015-2017 роки, а відтак податкове повідомлення рішення № від 27 лютого 2018 року в частині застосування штрафних санкцій за неподання податкової звітності також є протиправним т а належить скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову, з посиланням на відповідні докази не довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № №; від 27 лютого 2018 року, в зв'язку чим, позовні вимоги позивача про визнання їх протиправними та скасування належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Групп» (, юридична адреса:65017, м Одеса, вул. Косовська,буд.2) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № №; від 27 лютого 2018 року, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області № від 27 лютого 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області № від 27 лютого 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Групп» (, юридична адреса:65017, м Одеса, вул. Косовська,буд.2) судовий збір в розмірі 49 549,28 грн. (сорок дев'ять тисяч п'ятсот сорок дев'ять гривень 28 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 23» травня 2018 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.