Справа № 815/2269/18
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2269/18
УХВАЛА

16 травня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В.,

розглянувши матеріали:

за позовною заявою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича (вул. Ветеранів, 5, с. Крижанівка, Комінтернівський район, Одеська область)

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (вул. Межигірська, 22, м. Одеса, 04071)

про скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», в якому просить:

- визнати протиправними дії Державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №37901560, яким проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»;

- скасувати рішення Державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №37901560 від 02.11.2017 року, 12:04:38, номер запису про право власності 23145927, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, 08 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір (нерухомого майна), згідно якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: квартиру під АДРЕСА_2.

02.11.2017 року Державним реєстратором Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Івановим Ігорем Володимировичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №37901560 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ "Кей-Колект".

Позивач, вважаючи протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №37901560 від 02.11.2017 року на квартиру АДРЕСА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом про його скасування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

За правилами ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Як вбачається з матеріалів позову, спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третьою особою) у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - квартиру позивача, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 року у справі №826/4858/15 та підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 березня 2018 року у справі №802/1792/17-а, від 28 березня 2018 року у справі №826/14433/16, від 11.04.2018 року у справі №826/366/16.

Крім того, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №815/6956/15 за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни (далі - Нотаріус), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - Товариство) про визнання неправомірним та скасування рішення, скасовано судові рішення судів першої та апеляційної інстанції (про задоволення позову), провадження у справі - закрито.

У зазначеній справі, обґрунтовуючи позов, Велика Палата послалася на те, що законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав, при цьому відповідачем нотаріальна дія щодо вищезгаданої квартири -предмета іпотеки не вчинялась. Крім того, позивач зазначила, що на момент звернення Товариства із заявою про реєстрацію права власності на підставі іпотечного договору в Державному реєстрі був запис про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту та заборони відчуження згаданої квартири, належної позивачу, що було перешкодою для здійснення реєстраційних дій до того часу, поки такі обтяження не будуть зняті. Рішення, на думку позивача, протиправне також у зв'язку з тим, що квартира розміщена на території іншого органу державної реєстрації прав (м. Одеса), а не на території Київського міського нотаріального округу. Окрім наведеного, позивач послалася на недотримання Товариством передбаченої договором іпотеки процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема ненаправлення іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмової вимоги про усунення порушень умов договору, без доказів направлення й отримання якої державна реєстрація права власності не може бути здійснення.

У вказаній справі №815/6956/15 Великої Палати Верховного Суду в постанові від 17.04.2018 року дійшла наступних висновків.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Проте з установлених судами фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третьою особою) у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - квартири позивача, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Приписами ч.5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, у тому числі висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах ОСОБА_3 Верховного суду від 21 березня 2018 року у справі №802/1792/17-а, від 28 березня 2018 року у справі №826/14433/16, від 11.04.2018 року у справі №826/366/16, від 17.04.2018 року у справі №815/6956/15, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі ОСОБА_1 відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.170 КАС України належить відмовити.

Керуючись ст.19, п.1 ч.1 ст.170, ст.ст. 242, 248, 256, 293 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами підсудності, встановленими ЦПК України.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів