Справа № 809/584/18
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2018 р. справа № 809/584/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лучко О.О., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо невключення до заробітку при призначенні пенсії усіх сум виплат на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при обчисленні заробітної плати та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії за віком згідно ст.37 Закону України " Про державну службу" з розрахунку 70% від суми заробітної плати з урахуванням усіх сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 18.06.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 18.08.1992 по 20.12.2010 працювала на посаді секретаря Новоселицької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. 20.12.2010 ОСОБА_1 звільнено з займаної посади, а з 18.06.2014 їй призначено пенсію на підставі Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Позивач зазначила, що відповідачем в розрахунок суми заробітної плати для призначення пенсії не включено виплачену індексацію грошових доходів в розмірі 4116, 80 грн., виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 9105,91 грн., матеріальну допомогу на покращення соціально-побутових умов в розмірі 4133, 00 грн. та виплачені відпускні в розмірі 14943, 57 грн. 30.01.2018 позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з включенням до розрахунку пенсії всіх зазначених виплат. Однак, відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 Вважає дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем недоліки позовної заяви виправлено у вказаний в ухвалі строк.

17.04.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 07.05.2018. Проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві (а.с.43-44), просив суд в задоволенні позову відмовити. Пояснив, що при призначенні пенсії позивачу, відповідачем враховано всі суми доходів, зазначені в довідках, наданих ОСОБА_1 для призначення їй пенсії. 30.01.2018 позивач звернулася до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням довідки №108 від 29.01.2018. Однак, вказана довідка не розглядалась відповідачем на момент призначення пенсії ОСОБА_1 Крім того, на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії законом не передбачено можливості здійснення перерахунку пенсії державним службовцям. Зазначив, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, оскільки про порушення його прав позивачу стало відомо при призначенні пенсії 18.06.2014. Вважає, що відсутні будь-які порушення чинного законодавства зі сторони відповідача, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив таке.

ОСОБА_1 з 18.08.1992 по 20.12.2010 працювала на посаді секретаря Новоселицької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, що підтверджується записами №18-27 у трудовій книжці позивача (а.с.12-14).

З 18.06.2014 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком Управлінням Пенсійного фонду в Долинському районі на підставі заяви при призначення пенсії від 18.06.2014 (а.с.46-47) та відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», що підтверджується розпорядженням №152347 від 10.12.2014 (а.с.54).

До заяви при призначення пенсії позивач додала довідку про заробітну плату за №480 від 18.06.2014 та довідку про складові заробітної плати за № 479 від 18.06.2014 (а.с.48-53).

30.01.2018 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про надання їй інформації про те, чи враховані всі виплачені їй суми коштів за період її роботи для нарахування пенсії, а у випадку неврахування при призначенні пенсії усіх необхідних виплат здійснити перерахунок призначеної пенсії відповідно до довідки №91 від 24.01.2018, а згодом додала і довідку №108 від 29.01.2018 (а.с.55).

При цьому дані, зазначені у вказаних довідках про отримані доходи позивача, відповідають даним, що містяться в обліковій картці НОМЕР_1 форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» щодо ОСОБА_1 (а.с.19-23).

Однак, відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що в розрахунок для призначення пенсії включено всі дані з довідок за №479 та №480 від 18.06.2014, які надані позивачем для призначення їй пенсії (а.с.17-18).

Не погоджуючись із відмовою відповідача про перерахунок пенсійного забезпечення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі Закон №3723-ХІІ), чинного на час призначення пенсії позивачу, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.6 та ч.7 ст.33 Закону №3723-ХІІ).

Згідно із ч.1 ст. 35 Закону №3723-ХІІ державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

В ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.37 Закону №3723-ХІІ).

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» №268 від 09.03.2006 керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995

заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

В ст.2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань визначені законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплатделеговані Уряду України. Відтак, станом на час призначення пенсії ОСОБА_1 матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці даного державного службовця.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, на думку суду, за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу на оздоровлення та допомогу на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, необхідно враховувати при обчисленні розміру пенсії позивача.

Стосовно врахування при обчисленні розміру пенсії позивача індексації доходу, то суд зазначає таке.

Порядок індексації грошових доходів встановлений Законом України «Про індексацію грошових доходів громадян» №1282 від 03.07.1991 року, який визначає індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. В ст.2 цього Закону зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення) тощо.

Відповідно до абз. 4 п. 2 постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

До складу заробітної плати відносяться також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року за №5-1 затверджена форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та яка вказує на необхідність пенсійного органу врахувати «Інші виплати», до яких віднесені і суми індексації заробітної плати.

Враховуючи те, що чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно-правовими актами, індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі.

Відтак, індексація оплати праці позивача має включатися в розрахунок при призначенні пенсії.

Стосовно врахування при обчисленні розміру пенсії позивача відпускних, суд вказує на наступне.

Відповідно до ст.74 КЗпП України громадянам, якi перебувають у трудових вiдносинах з пiдприємствами, установами, органiзацiями незалежно вiд форм власностi, виду дiяльностi та галузевої належностi, а також працюють за трудовим договором у фiзичної особи, надаються щорiчнi (основна та додатковi) вiдпустки iз збереженням на їх перiод мiсця роботи (посади) i заробiтної плати.

Державні гарантії права на відпустки, визначення умов, тривалості і порядку надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров'я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлені Законом України «Про відпустки» №504/96-ВР від 15.11.1996 (далі - Закон №504/96-ВР)

Відповідно до ст.2 Закону №504/96-ВР право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство). Право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

Згідно із ст. 4 Закону №504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону);додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону);додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону);інші додаткові відпустки, передбачені законодавством;2) додаткові відпустки у зв'язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону);3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону);3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки:відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону);відпустка у зв'язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону);додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону);5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону).

Таким чином, відпускні входять до системи оплати праці державних службовців згідно Закону №3723-ХІІ, а тому мають включатися в розрахунок при призначенні пенсії.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що на підставі заяви при призначення пенсії від 18.06.2014 (а.с.46-47) та відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 18.06.2014 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком.

До заяви при призначення пенсії позивач додала довідку про заробітну плату за № 480 від 18.06.2014 та довідку про складові заробітної плати за № 479 від 18.06.2014 за період з 01.01.2005 по 31.12.2010 (а.с.48-53).

Відтак, на час звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії відповідачем було враховано всі суми, зазначені в наданих позивачем довідках про заробітну плату за період з 2005 по 2010 роки для призначення пенсії.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року за №5-1 затверджено форму довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", яка повинна бути оформлена з урахуванням «Інших виплат», а саме: виплат, на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

На час звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії нею були надані відповідачу довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), які відповідали встановленій законом формі, однак без зазначення у них відомостей про «Інші виплати».

Поряд з тим, відповідно до п. 4.2. постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, отримавши довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, органи Пенсійного фонду перевіряють відповідність сум заробітку, зазначених у довідці та в первинних документах, на підставі яких її видано, а також сплату із цих сум відповідних внесків.

У відзиві на позов відповідач зазначає про те, що на час звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідні норми законодавства, які дають підстави для перерахунку, вже не діяли.

На думку суду таке твердження відповідача є необгрунтованим.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України № 889-VIII «Про державну службу» від 10.12.2015 (далі Закон № 889-VIII), а положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Разом з тим, у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій.

Проте, спір у цій справі виник не щодо наявності чи відсутності у позивача права на черговий перерахунок пенсії, а щодо порушення законодавства про призначенні пенсії.

У цьому випадку, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок використовується як спосіб відновлення порушеного права, у зв'язку з тим, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 протиправно не було враховано усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стосовно доводів відповідача про те, що позивачем пропущений строк звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який,якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.5 ст.122 КАС України).

Згідно із ч.ч.3, 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернулася із заявою до Пенсійного фонду 30.01.2018 року, то пенсія позивачу підлягає перерахунку, починаючи з 01.02.2018 року, а не з дати призначення пенсії - 18.06.2014 року.

Стосовно позовних вимог в частині проведення індексації пенсії згідно із законом «Про індексацію грошових доходів населення» без зміни базового місяця для обчислення індексації з урахуванням раніше виплачених сум, суд вважає такі вимоги передчасними.

Так, відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» N1282-XII від 03.07.1991 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України (ст.5 вказаного Закону).

Відтак, вказана частина позовних вимог стосується права позивача, яке на момент подачі позову ще не порушене відповідачем, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

З урахуванням наведеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 352,40 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не включення до заробітку при розрахунку пенсії ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та відпускних за період з 01.01.2009 по 31.12.2010.

Зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2018 року у розмірі 70% від суми заробітної плати з урахуванням інших виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та відпускних за період з 01.01.2009 по 31.12.2010, на які було нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань даного суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Івано-Франківський окружний адміністративний суд до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт НОМЕР_3, виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 01.02.1998, прож. АДРЕСА_1);

Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Біласа і Данилишина, 2, м.Калуш, Івано-Франківська область, 77304).

Суддя Лучко О.О.