Справа № 802/1711/17-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1711/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

10 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Черпітяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року (ухвалене 25 січня 2018 року) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним, скасування вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.09.2017 №Ф-4355-17, рішення від 10.05.2017 № та податкового повідомлення-рішення від 27.11.2017 №.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.09.2017 №Ф-4355-17 про сплату заборгованості зі сплати єдиного внеску в частині суми 31 878,27грн.; визнано протиправним та скасовано рішення від 10.05.2017 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 6375,27 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області від 27.11.2017 № в частині збільшення зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 18 138,77грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що сума, донарахована згідно з актом перевірки, на даний час не скасована, тому підстави для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №ф-4355-17 від 15.09.2017 року відсутні. Крім того, суми зобов'язань визначені в податковому повідомленні-рішенні № від 27.11.2017 року визначені відповідно до постанови ВОАС від 10.08.2017 року та постанови ВААС від 08.11.2017 року у справі №802/938/17-а.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що рішеннями у справі №802/938/17-а спростовано висновки перевірки про заниження чистого оподатковуваного доходу в сумі 91868,28 грн. та встановлено відсутність порушень порядку сплати та нарахування єдиного внеску, а тому підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Щодо рішення № від 27.11.2017 року позивач вказує на те, що постановою ВААС від 08.11.2017 року у справі №802/938/17-а скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2017р. в частині нарахування податкового зобов'язання в сумі 72555,09 грн., що є достатньою підставою для скасування штрафної санкції на цю суму.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області проведено виїзну планову документальну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, за наслідками якої складено акт перевірки від 03.03.2017 №88/13/НОМЕР_1. За результатами проведеної перевірки податковим органом винесено наступні рішення: податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017р. №, яким донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 10749,15 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 5 374,58 грн.; рішення № від 27.03.2017р., про застосування штрафної санкції та донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 6 375,62 грн.; податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017р. №, яким донараховано військового збору в сумі 1 378,02 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 344,50 грн.; податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017р. №, яким донараховано податку на додану вартість на суму 76 000,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 19000,00 грн.; рішення № від 27.03.2017р., яким донараховано 363,92 єдиного внеску та штрафну санкцію в сумі 181,96 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.03.2017 року №Ф- в сумі 31878,27 грн., яка прийнята відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування", та на підставі картки особового рахунку платника, акта перевірки від 03.03.2017 №88/13/НОМЕР_1.

10.05.2017 відповідачем прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску, яким за наслідками донарахованої суми 31 878,27 грн. єдиного внеску застосовано штрафні санкції в сумі 6375,65 грн.

15.09.2017 відповідачем сформовано вимогу №Ф-4355-17 в сумі 35058,14 грн., яка прийнята відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування", та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, акта документальної перевірки

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року у справі №802/938/17-а позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 27.03.2017р. №, № та рішення №. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 27.03.2017р. в частині нарахування податкового зобов'язання в сумі 72555,09 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року у справі №802/938/17-а апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Вінницькій області задоволено частково, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10.08.2017 скасовано в частині визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій № від 27.03.2017, в решті постанову від 10.08.2017 залишено без змін.

Частково задовольняючи позовні вимоги у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що судовими рішеннями у справі №802/938/17-а встановлено відсутність підстав для донарахування єдиного внеску, тому відсутні правові підстави і для застосування штрафної санкції за податковим повідомленням-рішенням № від 10.05.2017, тому підстави для винесення вимоги №Ф-4355-17 від 15.09.2017 відсутні. Крім того, сума штрафної санкції в розмірі 18138,77 грн., визначена податковим повідомленням - рішенням № від 27.11.2017 року, підлягає скасуванню, оскільки база оподаткування відсутня у зв'язку з її скасуванням судовим рішенням у справі №802/938/17-а.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464), єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464 до платників єдиного внеску віднесено фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 даного Закону №2464, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Розділом VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затвердженою наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449 визначено порядок та умови за яких проводиться стягнення заборгованості з платника (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 3 даного розділу Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи)( п. 4 розділу VI Інструкції).

Як встановлено з матеріалів справи, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27.03.2017 року №Ф- в сумі 31 878,27 грн. винесена на підставі акту перевірки від 03.03.2017 року №88/13/НОМЕР_1. Відповідно, підставою для формування даної вимоги слугувало донарахування перевіряючим чистого оподатковуваного доходу в розмірі 91 868, 28 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України №5967/п/99-99-11-02-02-25 від 28.04.2017 року про результати розгляду скарги скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2017 року.

В той же час, 10.05.2017 року відповідачем прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску, яким за наслідками донарахованої суми 31 878,27 грн. єдиного внеску застосовано штрафні санкції в сумі 6375,65 грн. Підставою для формування даної вимоги слугувало донарахування перевіряючим чистого оподатковуваного доходу в розмірі 91 868, 28 грн. відповідно до акта від 03.03.2017 №88/13/НОМЕР_1.

15 вересня 2017 податковим органом винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4355-17 на суму 35058,14 грн.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року у справі №802/938/17-а встановлено, що податковим органом проведено планову документальну виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання суб'єктом господарської діяльності ОСОБА_2, за результатами якої складено Акт від 03.03.2017 №88/13/НОМЕР_1. На підставі даного Акту винесено податкові повідомлення-рішення, зокрема, рішення № від 27.03.2017р., яким донараховано 31878,27 грн. єдиного внеску та нараховано штрафну санкцію в сумі 6375,62 грн.; податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017р. №, яким донараховано податку на додану вартість на суму 76 000,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 19000,00 грн.

При цьому, під час розгляду справи справі №802/938/17-а судова колегія дійшла висновку про безпідставність донарахування ФОП ОСОБА_2 податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік.

Як встановлено з матеріалів справи, рішення № від 10.05.2017 року винесено з тих самих підстав, що й рішення № від 27.03.2017 року. Крім того, вказані рішення складені на підставі акта від 03.03.2017 №88/13/НОМЕР_1.

При цьому, у постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року у справі №802/938/17-а надано правову оцінку висновкам, що містяться в акті перевірки від 03.03.2017 №88/13/НОМЕР_1.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність рішення від 10.05.2017 № .

З урахуванням наведеного вище доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.09.2017 №Ф-4355-17 є необґрунтованими.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про правомірність податкового повідомлення рішення № від 27.11.2017 року, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3. ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Отже, підставою для визначення сум грошових зобов'язань та направлення відповідного податкового повідомлення-рішення є встановлені перевіркою факти заниження платником податків сум таких зобов'язань.

Судом встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.08.2017 року у справі №802/938/17-а (постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 в цій частині залишена без змін) , рішення про донарахування сум по ПДВ за грудень 2016 року в розмірі 72555,09 грн. визнано протиправним та скасовано.

Пунктом 57.4 ст. 57 ПК України визначено, що пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки сума безпідставно донарахованого зобов'язання з ПДВ частково скасована рішенням суду, то й штрафна санкція від цієї суми має бути пропорційно зменшена.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для формування та направлення позивачу нового рішення в частині застосування 25% штрафної санкції від суми безпідставно донарахованого зобов'язання по ПДВ в розмірі 72555,09 грн.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального праваю

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 17 травня 2018 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.