Справа № 808/1437/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 березня 2018 року 18:53Справа № 808/1437/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О. та представників
позивача Крошки В.В.
відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика»
до Головного управління ДФС у Запорізькій області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
23 травня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (далі - позивач або ПрАТ «ЗКФ») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати повністю:
- податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № на суму 42 260,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № на суму 170 128,75 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № на суму 13 536,80 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № на суму 52 080,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 13.05.2017 № на суму 51 505,60 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № на суму 20 235,48 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № на суму 2 310,17 грн.
Ухвалою суду від 25 травня 2017 року позовну заяву залишено без руху на підставі ст.ст. 106, 108 КАС України. Позивач недоліки позовної заяви усунув.
Ухвалою суду від 13 червня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 808/1437/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 26 червня 2017 року.
Розгляд справи неодноразово зупинявся та відкладався.
У судових засіданнях представник позивача пояснив, що з 28.02.2017 по 28.0.2017 ГУ ДФС у Запорізькій області проведено планову виїзну перевірку ПрАТ «ЗКФ», за результатами якої складено акт від 19.04.2017 №229/08-01-14-01/00382094 (далі по тексту-акт перевірки). Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства України. Позивач вважає висновки акта перевірки протиправними, оскільки: 1) ПрАТ «ЗКФ» не отримувало іншого операційного доходу від виписаних, але не виданих векселів за Мировою угодою, затвердженою ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.07.2012 у справі № 19/5009/2253/11, оскільки строк пред`явлення до виконання цих документів не настав; 2) податкові накладні, складені без коду УКТ ЗЕД, вже перевірялися відповідачем при направлення висновку до Державного казначейства України; чинне законодавство покладає обов`язок щодо визначення коду УКТ ЗЕД на продавця товару; 3) відповідачем не взято до уваги наявність договору про оренду приміщень з ТОВ «Проект Майстер», відповідно до якого оренда є платною; 4) між роздрукуванням z-звітів має пройти не більше 24 годин; 5) ПДФО та військовий збір по мобілізованим працівникам не сплачується, оскільки фактично вони отримували не зарплату, а компенсаційні виплати з бюджету. За таких обставин, вважає висновки акта перевірки хибними, а спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідач позов не визнав, у запереченнях від 01 вересня 2017 року (вх. № 24009 зазначає, що висновки акта перевірки є законними та обґрунтованими з огляду на таке: 1) у зв`язку з невидачею векселів за Мировою угодою, позовна давність по яким сплинула у 2015 році, позивач отримав у звітному періоді інший операційний дохід; 2) реквізит код товару згідно УКТ ЗЕД є обов`язковим при складанні податкової накладної; позивачем не подано заяви до податкового органу про порушення постачальником порядку заповнення податкової накладної; 3) прострочена кредиторська заборгованість по ТОВ «Проект Майстер» самостійно включена платником до складу доходу, проте коригування податкового кредиту не проведено; 4) z-звіти надруковано наступного робочого дня, всупереч вимогам Закону 3265; 5) у разі нарахування роботодавцем доходу у вигляді суми заробітної плати працівників, призваних на військову службу, вказаний дохід є об`єктом оподаткування ПДФО та військового збору. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.
Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».
У судовому засіданні 28 березня 2018 року на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство «Запорізька кондитерська фабрика» () зареєстроване в якості юридичної особи та перебуває на податковому обліку в Запорізькій об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (відділення в Олександрівському районі м. Запоріжжя).
На підставі направлень від 28.02.2017 №342, №343, №344, №345, №346, виданих ГУ ДФС у Запорізькій області, згідно з вимогами пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.75.1ст.75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України (далі ПК України), відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання та наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 16.02.2017 №363 відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ «ЗКФ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 19.04.2017 №229/08-01-14-01/00382094.
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:
- М(С)БО 1 «Подання фінансової звітності», М(С)БО 18 «Дохід», М(С)БО 37 «Забезпечення, умовні зобов`язання та умовні активи», п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 42 260,00 грн. за 2015 рік;
- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість (рядок 25 декларацій) на загальну суму 136 103,00 грн., у тому числі за березень 2015 року 136 081,00 грн.; за квітень 2015 року 22,00 грн.;
- п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту (рядок 19/20 декларацій) на загальну суму 345 970,00 грн., у тому числі за січень 2015 року 1 618,00 грн.; за лютий 2015 року 133 750,00 грн.; за листопад 2015 року 39 130,00 грн.; за червень 2016 року 23 968,00 грн.; за жовтень 2016 року 105 168,00 грн.; за листопад 2016 року 42 336,00 грн.;
- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування у вигляді відшкодованого з бюджету податку на додану вартість (рядок 20.2.1 декларації) на загальну суму 41 664,00 грн. за грудень 2016 року;
- п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме встановлено незабезпечення виконання щоденного друкування на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків (z-звітів) при здійсненні розрахункових операцій;
- пп. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, а саме встановлено несвоєчасне оприбуткування готівки в книзі обліку розрахункових операцій у сумі 10 301,12 грн.;
- п. 1.2, п. 3.2, п. 3.3, п. 3.4, п. 3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міндоходів України від 21.01.2014 №49, наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, підприємством в звіті за формою 1ДФ за ІІІ квартал, ІV квартал 2015 року невірно відображено нарахування та виплату доходу, та податку на доходи фізичних осіб за ознакою 128 «Соціальні виплати з відповідних бюджетів» (пп. 165.1.1 п 165.1 ст. 165 ПК України) за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2015 року та 101 «Заробітна плата», нарахована (виплачена) працівникам ОСОБА_3 (р.н.о.к. ), ОСОБА_4 (р.н.о.к. НОМЕР_1 );
- пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 «а» ст. 176, п. 171.1, п. 171.2 «а» ст. 171 ПК України, а саме несвоєчасно перерахування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 до бюджету податку з доходів фізичних осіб у розмірі 56 260,13 грн.;
- п. 18.1 ст. 18, п. 51.1 ст. 51, пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1, п. 171.2 ст. 171 та пп. «а», «ґ» п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме не нарахування, не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, виплачених мобілізованим працівникам у вигляді заробітку за період з 01.08.2015 по 31.12.2015 в загальній сумі 3 660,10 грн., а саме: за серпень 2015 року 223,56 грн.; за вересень 2015 року 491,83 грн.; за жовтень 2015 року 466,68 грн.; за листопад 2015 року 948,25 грн.; за грудень 2015 року 1 529,78 грн.;
- п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 2, 5 ст. 8, ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»;
- пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 «а» ст. 176, п. 171.1, п. 171.2 «а» ст.. 171 ПК України, а саме несвоєчасне перерахування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 до бюджету військового збору у розмірі 6 772,42 грн.;
- п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX, п. 18.1 ст. 18, п. 51.1 ст. 51, пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1, п. 171.2 ст. 171 та пп. «а», «ґ» п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме не нарахування, не утримання та не перерахування до бюджету військового збору, виплаченого мобілізованому працівнику у вигляді заробітку за період з 01.08.2015 по 31.12.2015 в загальній сумі 366,02, а саме: за серпень 2015 року 22,36 грн.; за вересень 2015 року 49,18 грн.; за жовтень 2015 року 46,67 грн.; за листопад 2015 року 94,83 грн.; за грудень 2015 року 152,98 грн.
Позивачем подано заперечення (від 25.04.2017 вих. №602), проте за результатами розгляду висновки акта перевірки залишено без змін, про що платника повідомлено листом ГУ ДФС у Запорізькій області від 05.05.2017 №4648/10/08-01-14-01-12.
На підставі акта перевірки від 19.04.2017 №229/08-01-14-01/00382094 контролюючим органом винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
- від 12.05.2017 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 42 260,00 грн.;
- від 12.05.2017 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 170 128,75 грн., у томі числі за податковим зобов`язанням 136 103,00 грн., за штрафними санкціями 34 025,75 грн.;
- від 12.05.2017 № форми «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 345 970,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 13 536,80 грн.;
- від 12.05.2017 № форми «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 41 664,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 10 416,00 грн.;
- від 13.05.2017 №, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 51 505,60 грн.;
- від 12.05.2017 №, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 20 235,48 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 3 660,10 грн.; за штрафними санкціями 16 575,38 грн.;
- від 12.05.2017 №, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 2 310,17 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 366,02 грн.; за штрафними санкціями 1 944,15 грн.
Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями з підстав, зазначених у позові та підтверджених у судових засіданнях, ПАТ «ЗКФ» звернулось до суду з даним позовом.
Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.
Перевіркою встановлено заниження позивачем задекларованих показників у рядку 01 Податкової декларації з податку на прибуток «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, внаслідок заниження показника рядка 2120 Звіту про фінансові результати «Інші операційні доходи» за 2015 рік на суму 234 779,00 грн.
Порушення встановлено на підставі наступного.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.04.2011 порушено провадження у справі № 19/5009/2253/11 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (правонаступник ПрАТ «ЗКФ»).
Ухвалами Господарського суду від 12.08.2011 і 22.08.2011 затверджено реєстр вимог кредиторів у справі.
Ухвалою від 09.07.2012 у справі № 19/5009/2253/11 затверджено Мирову угоду між ПАТ «ЗКФ» (Боржник) та кредиторами, від імені яких діє Комітет кредиторів Публічного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» в особі Голови комітету кредиторів - Товариства з обмеженою відповідальністю «Полаторе груп».
Розділ 4 Мирової угоди регулює розстрочку, відстрочку та погашення кредиторських вимог, зокрема:
4.2. Боржник виконує свої зобов`язання щодо вимог Кредиторів четвертої черги (додаток 3) у наступному порядку:
4.2.1. вимоги кредиторів в частині 25 % від суми вимог кожного з них на дату укладення мирової угоди, що разом становить 3 921 714,78 грн., задовольняються Боржником шляхом видачі простих векселів векселедавцем яких є Боржник зі строком платежу - за пред`явленням, яке не може бути раніше, ніж 31 грудня 2019 року (додаток 6, що є невід`ємною частиною Мирової угоди).
4.2.2. Боржнику надається відстрочка погашення вимог кредиторів в частині 75 % від кожного з них на дату укладення мирової угоди, що разом становить 11 765 144,33 грн., терміном на п`ять років починаючи з дня затвердження мирової угоди господарським судом Запорізької області (додаток 6, що є невід`ємною частиною Мирової угоди).
4.3. Перелік кредиторів, та номінальні суми простих векселів, які мають бути видані Боржником відповідно до умов п.п.4.2.1 п.4.2 розділу 4 Мирової угоди, відображені у додатку 6 до даної Мирової угоди, що є невід`ємною частиною Мирової угоди.
Боржник зобов`язується видати векселі Кредиторам, вказаним у додатку 6, протягом 60 робочих днів з дня затвердження мирової угоди за адресою: 69063, м. Запоріжжя, вул. Артема, 7.
У зв`язку з видачею простих векселів, припиняються первісні зобов`язання Боржника щодо платежів за вищевказаними вимогами Кредиторів та виникають грошові зобов`язання Боржника перед Кредиторами щодо платежів за виданими векселями.
Векселі передаються Боржником за актами прийому - передачі.
Сторони домовилися, що у разі нез`явлення (відсутності) Кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання (69063, м. Запоріжжя, вул. Артема, 7), протягом 60 робочих днів з дня затвердження мирової угоди, або ухилення Кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку, Боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові векселів у депозит нотаріуса (відповідно до ст. 537 Цивільного кодексу України).
4.4. Сторони дійшли згоди про те, що погашення заборгованості, яка відстрочена за умовами п.п.4.2.1 п.4.2 розділу 4 Мирової угоди здійснюється протягом одного місяця з моменту закінчення строку відстрочки: у грошовій формі, в порядку проведення безготівкових розрахунків, і/або іншій формі, не забороненої чинним законодавством України.
Позивачем, на виконання умов Мирової угоди, виписано прості векселі на суму 3 921 714,78 грн., частину яких на момент проведення перевірки не видано кредиторам (на суму 234 779,44 грн.).
У бухгалтерському обліку станом на 31.12.2016 рахується кредиторська заборгованість по рахунку 511 «Довгострокові векселі, видані в національній валюті» у сумі 3 921 714,75 грн.
На думку контролюючого органу, строк видачі векселів сплив у листопаді 2012 року, а оскільки відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність становить 3 роки, підприємством від невиданих векселів у 2015 році отримано дохід, який безпідставно не відображено в бухгалтерському обліку.
Суд не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).
Відповідно до статті 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), який було запроваджено Женевською конвенцією 1930 року, до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, зокрема, це стосується положення щодо строку платежу, позовної давності.
Згідно зі статтею 33 Уніфікованого закону закріплено, що переказний вексель може бути виданий з таким строком платежу: за пред`явленням; у визначений строк від пред`явлення; у визначений строк від дати складання; на визначену дату. Переказні векселі, що містять або інші строки платежу, або передбачають оплату частинами, є недійсними.
За приписами статті 34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі переказний вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні. Він повинен бути пред`явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.
Трасант може встановити, що переказний вексель зі строком платежу за пред`явленням не може бути пред`явленим для платежу раніше визначеної дати. У цьому разі строк для пред`явлення починається від зазначеної дати.
Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» відмова від виконання зобов`язання, посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов`язання або на його недійсність не допускається.
Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні (пп. 14.1.54 ПК України; тут та надалі в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).
Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України встановлено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
В даному випадку остаточний термін платежу за всіма (виданими та невиданими) векселями становить 31 грудня 2020 року (один рік після 31 грудня 2019 року), а отже кредиторська заборгованість на загальну суму 3 921 714,75 грн., в тому числі на суму 234 779,44 грн. за невиданими векселями, не є простроченою, а тому дана заборгованість не повинна включатися до складу доходів за підсумками звітного податкового періоду.
Виходячи з умов Мирової угоди та зі змісту законів, якими врегульовано обіг векселів, ПрАТ «ЗКФ» має безумовні грошові зобов`язання перед кредиторами, які на момент проведення перевірки не отримали векселі на суму 234 779,44 грн., строк виконання яких не настав, а строк позовної давності навіть не розпочався.
Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України, статтею 70 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, вищевказані кредитори не втрачають можливості і на даний час звертатися до суду з вимогою про захист своїх цивільних прав або інтересів, що випливають із вексельних правовідносин із позивачем, а відтак, підприємство не отримувало у звітному періоді іншого операційного доходу у розумінні наведених вище приписів ПК України.
Крім того, п. 4.3 Мирової угоди ПрАТ «ЗКФ» надано право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних кредиторові векселів у депозит нотаріуса, при цьому строк такого внесення судовим рішенням не встановлено, а отже воно може відбутися і після проведення перевірки.
За таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 42 260,00 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо податкових повідомлень-рішень від 12.05.2017 № форми «Р», від 12.05.2017 № форми «В4», від 12.05.2017 № форми «В1» суд зазначає наступне.
Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 встановлено його завищення на загальну суму 348 323,00 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди:
- січень 2015 року 1 618,00 грн.;
- лютий 2015 року 133 750,00 грн.;
- березень 2015 року 2 331,00 грн.;
- квітень 2015 року 22,00 грн.;
- листопад 2015 року 39 130,00 грн.;
- червень 2016 року 23 968,00 грн.;
- жовтень 2016 року 105 168,00 грн.;
- листопад 2016 року 42 336,00 грн.
Вказані порушення встановлено у зв`язку з наступним.
ПрАТ «ЗКФ» у січні, лютому, березні, квітні 2015 року, жовтні та листопаді 2016 року сформовано податковий кредит на суму ПДВ 285 226,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Опт Рітейл» та ТОВ «Інтрейд Мікс» з придбання продукції (жир Miroil 25 R, жир Miroil 35 R, какао порошок натуральний Cargil, жир Cebes MC).
ТОВ «Опт Рітейл» складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні накладні:
- від 28.01.2015 №15075 сума ПДВ 1618,20 грн.;
- від 27.02.2015 №18258 сума ПДВ 75 000,00 грн.;
- від 27.02.2015 №18017 сума ПДВ 58 750,00 грн.;
- від 02.03.2015 №10 сума ПДВ 1 728,00 грн.;
- від 23.03.2015 №12906 сума ПДВ 603,00 грн.;
- від 02.04.2015 №2134 сума ПДВ 22,33 грн.;
ТОВ «Інтрейд Мікс» складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні накладні:
- від 12.10.2016 №60007625 сума ПДВ 41 664,00 грн.;
- від 19.10.2016 №6007863 сума ПДВ 42 336,00 грн.;
- від 21.10.2016 №6007967 сума ПДВ 21 168,00 грн.;
- від 03.11.2016 №6008475 сума ПДВ 42 336,00 грн.
Згідно класифікатора Митного кодексу України товари за даними накладними є
імпортованими та мають відповідний код УКТ ЗЕД , ).
При цьому, вищевказані податкові накладні зареєстровані без зазначення коду УКТ ЗЕД, що встановлено під час проведення перевірки та підтверджено матеріалами справи.
Позивачем не подано до контролюючого органу додаток 8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)».
Скасовуючи податкові повідомлення-рішення від 12.05.2017 № форми «Р», від 12.05.2017 № форми «В4» частково, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2017 № форми «В1», суд керується такими мотивами.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В редакції Закону від 24.12.2015 № 909-VIII вказана вимога сформульована наступним чином: на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити, зокрема, відповідно до підпункту і): код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
За правилами, встановленими п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.
В редакції Закону від 24.12.2015 № 909-VIII зазначено, що: у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Протягом 15 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою контролюючий орган зобов`язаний провести документальну позапланову перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.
Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.
Таким чином, законодавець чітко визначив як підставу для невключення сум податку на додану вартість до податкового кредиту порушення порядку заповнення податкової накладної, при цьому з метою захисту прав покупця йому надано можливість звернутися із заявою до контролюючого органу, якою позивач не скористався.
Аргументи представника підприємства про те, що перераховані податкові накладні вже перевірялися відповідачем при направленні висновку до Державного Казначейства України, а також про те, що наведена в накладних інформація дає змогу повністю ідентифікувати операцію постачання товару суд не приймає, оскільки пунктами 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України прямо визначено вимоги при заповненні податкових накладних та наслідки недотримання таких правил, при цьому будь-яких застережень дана норма не містить.
Крім того, при виявленні помилок в реквізитах, які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, можливе віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту, проте це не розповсюджується на код товару згідно з УКТ ЗЕД.
Судом досліджено розрахунки до податкових повідомлень-рішень та встановлено, що в податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № увійшли операції позивача з ТОВ «Опт Рітейл» за березень 2015 року на суму 136 081,00 грн., тоді як сума операцій ПАТ «ЗКФ» із цим контрагентом за вказаний період становила лише 2 331,00 грн. В акті перевірки суму 136 081,00 грн. розбито на два періоди лютий та березень 2015 року, 133 750,00 грн. та 2 331,00 грн. відповідно. Сума за лютий 2015 року увійшла до податкового повідомлення-рішення від 12.05.2017 №, що підтверджується розрахунком до нього. Таким чином, за одне правопорушення застосовано дві штрафні санкції, що є недопустимим.
За таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № підлягає скасуванню в частині збільшення грошового зобов`язання з ПДВ за березень 2015 року на суму 133 750,00 грн. та нарахування штрафу в розмірі 33 437,50 грн.
Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
У зв`язку з тим, що податкова накладна від 12.10.2016 №60007625 не містить обов`язкового реквізиту коду товару згідно з УКТ ЗЕД, операції за цією накладною не можуть включатися до податкового кредиту, а відтак податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № форми «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 41 664,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 10 416,00 грн., є правомірним.
За даними розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 12.05.2017 № форми «В4», до нього увійшла сума 23 968,00 грн. за червень 2016 року, яка виникла на підставі наступного.
У ході перевірки встановлено, що по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» станом на 01.01.2015 рахується кредиторська заборгованість по ТОВ «Проект майстер» в сумі 143 806,36 грн., у т.ч. ПДВ 23 967,73 грн., за договором оренди нерухомого майна від 30.12.2010 №30-12/10.
Підприємством відображено наведену суму у складі доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за правилами бухгалтерського обліку в декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2016 року, за три квартали 2016 року, за 2016 рік.
У бухгалтерському обліку в червні 2016 року вказана заборгованість відображена наступними проводками: Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості»; Дт 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» Кт 79 «Фінансові результати», при цьому коригування податкового кредиту не проводилося.
Згідно з вимогами п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
В розумінні пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України безповоротна фінансова допомога це, зокрема сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.
Таким чином, списана кредиторська заборгованість по ТОВ «Проект майстер» є безповоротною фінансовою допомогою.
За таких обставин, ПрАТ «ЗКФ» завищено податковий кредит за червень 2016 року на суму 23 968,00 грн., а отже в цій частині висновки акта перевірки є обґрунтованими, а зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за червень 2016 року правомірним.
Крім того, до податкового повідомлення-рішення від 12.05.2017 № форми «В4» увійшла сума 39 130,00 грн. за листопад 2015 року, яка мотивована тим, що строк видачі векселів за Мировою угодою, затвердженою ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.07.2012 у справі № 19/5009/2253/11, сплив у листопаді 2012 року, а оскільки відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність становить 3 роки, підприємством від невиданих векселів у 2015 році отримано дохід, який безпідставно не відображено в бухгалтерському обліку.
В акті перевірки зазначено, якщо платник при придбанні товарів/послуг на підставі отриманої податкової накладної сформував податковий кредит, то в податковому періоді, в якому відбувається списання кредиторської заборгованості, платнику податку необхідно відкоригувати суму податкового кредиту шляхом внесення коригуючи записів.
Судом при дослідженні податкового повідомлення-рішення від 12.05.2017 № форми «Р» з`ясовано, що ПрАТ «ЗКФ» не отримувало у звітному періоді іншого операційного доходу від виписаних, але невиданих векселів, а отже в цій частині податкове повідомлення рішення від 12.05.2017 № є протиправним та підлягає скасуванню.
Податкове повідомлення рішення від 13.05.2017 №, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 51 505,60 грн., винесено у зв`язку з наступним.
Перевіркою встановлено порушення вимог п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій», а саме незабезпечення виконання щоденного друкування на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків (Z-звітів) при здійсненні розрахункових операцій.
Так, Z-звіти РРО (фіскальний №):
- за 12.09.2015 №669 на загальну суму продажу готівкою 4 406,89 грн. роздруковано 13.09.2015 о 07:42, Z-звіт зберігається в КОРО від 25.05.2015 №р/4;
- за 06.09.2016 №1018 на загальну суму продажу 2 362,73 грн., у т.ч готівкою 2 357,19 грн., картками 5,54 грн., роздруковано 07.09.2016 о 07:30, Z-звіт зберігається в КОРО від 24.06.2016 №р/6;
- за 10.11.2016 №1082 на загальну суму продажу готівкою 3 537,04 грн. роздруковано 11.11.2016 о 07:42, Z-звіт зберігається в КОРО від 24.06.2016 №р/6.
Згідно з підпунктом 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).
Абзацом третім статті 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Указ № 436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.
Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.
За змістом пункту 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року № 199 (далі - Вимоги), зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам`яті та занесенням її до фіскальної пам`яті РРО.
У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.
Оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.
Таким чином, аналіз положень пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення свідчить, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.
У разі недотримання суб`єктом господарювання при здійсненні діяльності пункту 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами пункту 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР та абзацу третього частини першої статті 1 Указу № 436/95 відповідно.
Сторонами не заперечується, що Z-звіти роздруковані наступною датою ніж дата надходження готівкових коштів, що підтверджується копіями самих Z-звітів.
За таких обставин, податкове повідомлення рішення від 13.05.2017 № є правомірним, а отже в задоволені цієї частини позову слід відмовити.
Щодо податкових повідомлень-рішень від 12.05.2017 №, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 20 235,48 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 3 660,10 грн.; за штрафними санкціями 16 575,38 грн. та від 12.05.2017 №, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 2 310,17 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 366,02 грн.; за штрафними санкціями 1 944,15 грн., слід зазначити наступне.
Відповідно до розрахунків підставами для винесення вказаних податкових повідомлень-рішень слугувало:
- несвоєчасне перерахування із затримкою 1 день до бюджету податку на доходи фізичних осіб у розмірі 56 260,13 грн. та військового збору у розмірі 6 772,42 грн. у грудні 2016 року;
- не нарахування, не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору, виплачених мобілізованим працівникам у вигляді заробітку за період з 01.08.2015 по 31.12.2015.
Як зазначено в акті перевірки, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, утримані з заробітної плати працівників ПрАТ «ЗКФ» за листопад 2016 року сплачено 08.12.2016, із запізненням на 1 день.
У запереченнях на акт перевірки позивач зазначає про своєчасну сплату вказаних платежів 07.12.2016. У відповіді на заперечення податковий орган посилається на те, що відповідно до даних АІС «Податковий блок» сума у розмірі 131 670,94 грн. зарахована до бюджету 08.12.2016, при цьому розмежовуючи поняття «сплата податку» та «зарахування податку».
Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
За правилами п. 129.6 ст. 129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.
За таких обставин, сплативши податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, утримані з заробітної плати працівників ПрАТ «ЗКФ» за листопад 2016 року 07.12.2016, позивач виконав свій податковий обов`язок своєчасно. З огляду на наведені норми зарахування до бюджету вказаних сум на наступний день 08.12.2016 відбулося не з вини позивача та не може бути підставою для притягнення платника до відповідальності.
Крім того, за результатами проведеної перевірки встановлено наявність на підприємстві працевлаштованих працівників, яких мобілізовано на військову службу, а саме:
- ОСОБА_3 за період з 17.08.2015 (довідка Комунарського районного військового комісаріату від 21.08.2015 №3795 про призов на військову службу з 17.08.2015) по 24.10.2016 (наказ ПрАТ «ЗКФ» від 21.10.2016 №107/1-к про відновлення виконання ОСОБА_3 своїх обов`язків з 24.10.2016);
- ОСОБА_4 за період з 16.11.2015 (довідка Комунарського районного військового комісаріату від 11.11.2015 №4869 про призов на військову службу з 16.11.2015) по 24.01.2017 (наказ ПрАТ «ЗКФ» від 24.01.2017 №06-ос про відновлення виконання ОСОБА_4 своїх обов`язків з 24.01.2017).
Перевіркою встановлено, що ПрАТ «ЗКФ» здійснювало нарахування вказаним працівникам заробітку, проте податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за вищевказаний період не нараховувався.
Також, позивачем подано податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників за формою 1ДФ за І-ІV квартали 2015 року з недостовірними відомостями, а саме невірно відображено нарахування та виплату доходу за ознакою 128 "Соціальні виплати з відповідних бюджетів" по працівникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.3 ст.119 Кодексу законів про працю України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як зазначено у п.3 «Порядку виплати компенсації за 2014-2015 роки підприємствам, установам, організаціям, фермерським господарствам, сільськогосподарським виробничим кооперативам незалежно від підпорядкування і форми власності та фізичним особам - підприємцям у межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, а також працівникам, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом», затверджених 04.03.2015 постановою Кабінету Міністрів України №105 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), бюджетні кошти спрямовуються підприємствам, установам, організаціям на компенсацію витрат на виплату середнього заробітку працівникам, які працювали на таких підприємствах, в установах, організаціях на час призову на військову службу. Працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, компенсація з бюджету середнього заробітку здійснюється на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації. Працівникам, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу за контрактом, компенсація з бюджету середнього заробітку здійснюється не більше ніж на строк укладеного контракту.
Згідно з п.18.1 ст.18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
У п.51.1 ст.51 ПК України передбачено, що платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.
Відповідно до пп.164.2.1 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Як передбачено пп."и" пп.165.1.1 п.165.1 ст.165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: 165.1.1 сума державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги у вигляді адресних виплат та надання соціальних і реабілітаційних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи грошові компенсації інвалідам, на дітей-інвалідів при реалізації індивідуальних програм реабілітації інвалідів, суми допомоги по вагітності та пологах), винагород і страхових виплат, які отримує платник податку з бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та у формі фінансової допомоги інвалідам з Фонду соціального захисту інвалідів згідно із законом, у тому числі (але не виключно): (…) и) сума грошової допомоги (у тому числі в натуральній формі), що надається фізичним особам або членам їхніх сімей (діти, дружина, батьки), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та/або компенсаційні виплати з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно з пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України).
Як зазначено у пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.
Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п.171.1 ст.171 ПК України).
Відповідно до п.171.2 ст.171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.
У п.176.2 ст.176 ПК України зазначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; (…) г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.
Як передбачено п.1.2 Розділу І «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», затвердженого 21.01.2014 наказом Міністерства доходів і зборів України №49, (надалі-«Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку») (втратив чинність 01.04.2015), дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.
У п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5 Розділу ІІІ "Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку", зокрема, зазначено: "3.2. У графі 3а "Сума нарахованого доходу" відображається (за звітний квартал) дохід, який нараховано фізичній особі відповідно до ознаки доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку. У разі нарахування доходу його відображення у графі 3а є обов`язковим незалежно від того, виплачені такі доходи чи ні. Нарахований дохід відображається повністю, без вирахування податку на доходи фізичних осіб, суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, суми податкової соціальної пільги за її наявності. 3.3. У графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом. Заробітна плата, що виплачується у встановлені терміни в наступному місяці, повинна бути відображена в податковому розрахунку за той період, у який входить попередній місяць, за який заробітну плату було нараховано. Наприклад, до податкового розрахунку за I квартал входить заробітна плата за січень, яка нарахована у січні та виплачена в лютому, за лютий (нарахована у лютому та виплачена в березні), за березень (нарахована в березні та виплачена у квітні). 3.4. У графі 4а "Сума нарахованого податку" відображається сума податку, нарахованого та утриманого з доходу, нарахованого платнику податку згідно із законодавством. 3.5. У графі 4 "Сума перерахованого податку" відображається фактична сума перерахованого податку до бюджету. Сума нарахованого доходу у графі 3а, сума виплаченого доходу у графі 3, сума нарахованого податку на доходи фізичних осіб у графі 4а та сума перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб у графі 4 відображаються у грошовій формі, вираженій у національній валюті (у гривнях з копійками)".
У Довіднику ознак доходів фізичних осіб за кодом "101" зазначено вид доходів -"Доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), крім доходів, зазначених в абзаці третьому пункту 4 підрозділу 1 розділу ХХ Кодексу (підпункт 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)", а за кодом "128" - "Сума державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги у вигляді адресних виплат та надання соціальних і реабілітаційних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи грошові компенсації інвалідам, на дітей-інвалідів при реалізації індивідуальних програм реабілітації інвалідів, суми допомоги по вагітності та пологах), винагород і страхових виплат, які отримує платник податку з бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, та у формі фінансової допомоги інвалідам з Фонду соціального захисту інвалідів згідно із законом (підпункт 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу)".
У той же час, п.3.3, п.3.4, п.3.5 Розділу ІІІ "Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку", затвердженого 13.01.2015 наказом Міністерства фінансів України №4 (набрав чинності з 01.04.2015 і є діючим) зазначено наступне: "… 3.3. У графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом. Заробітна плата, що виплачується у встановлені терміни в наступному місяці, повинна бути відображена в податковому розрахунку за той період, у який входить попередній місяць, за який заробітну плату було нараховано. Наприклад, до податкового розрахунку за I квартал входить заробітна плата за січень, яка нарахована у січні та виплачена в лютому, за лютий (нарахована у лютому та виплачена в березні), за березень (нарахована в березні та виплачена у квітні). 3.4. У графі 4а "Сума нарахованого податку" відображається сума податку, нарахованого та утриманого з доходу, нарахованого платнику податку згідно із законодавством. 3.5. У графі 4 "Сума перерахованого податку" відображається фактична сума перерахованого податку до бюджету. Сума нарахованого доходу у графі 3а, сума виплаченого доходу у графі 3, сума нарахованого податку на доходи фізичних осіб у графі 4а, сума перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб у графі 4 відображаються у грошовій формі, вираженій у національній валюті (у гривнях з копійками). 3.6. У графі 5 "Ознака доходу" зазначається ознака доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку. Ознака доходу визначається до нарахованого доходу. Якщо доходи виплачуються у звітному кварталі не в повному обсязі і їх остаточна виплата буде здійснюватись у наступних кварталах, ознака доходу в разі виплати повинна вказуватися відповідно до нарахованого в попередньому кварталі доходу. Щодо кожної фізичної особи потрібно заповнювати стільки рядків, скільки ознак доходів вона має. Про кожну ознаку доходу фізичної особи потрібно заповнювати тільки один рядок з обов`язковим заповненням графи 2 "Податковий номер або серія та номер паспорта*", крім випадків, зазначених у пунктах 3.7 та 3.8 цього розділу …".
У Довіднику ознак доходів фізичних осіб (який є додатком до "Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку") за кодом "101" зазначено - "Доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), крім доходів, зазначених в абзаці третьому пункту 4 підрозділу 1 розділу ХХ Кодексу (підпункт 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)", а за кодом "128" - "Сума державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги у вигляді адресних виплат та надання соціальних і реабілітаційних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи грошові компенсації інвалідам, на дітей-інвалідів при реалізації індивідуальних програм реабілітації інвалідів, суми допомоги по вагітності та пологах), винагород і страхових виплат, які отримує платник податку з бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, та у формі фінансової допомоги інвалідам з Фонду соціального захисту інвалідів згідно із законом (підпункт 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу)".
Відтак, на думку суду, у ГУ ДФС у Запорізькій області відсутні правові підстави для винесення податкового повідомлення-рішення від 12.05.2017 №, оскільки в силу приписів пп."и" пп.165.1.1 п.165.1 ст.165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються компенсаційні виплати з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Надаючи правову оцінку підставам для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 12.05.2017 № суд, окрім викладеного вище, бере до уваги наступне.
У п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України зазначено наступне: "16-1. Тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. 1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. 1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. 1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. 1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. 1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. 1.6. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу. 1.7. Звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу. Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції. Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України".
У п.3.11 Розділу ІІІ "Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку", затвердженого 13.01.2015 наказом Міністерства фінансів України №4, зазначено наступне: "Відображення відомостей у розділі ІІ "Оподаткування процентів, виграшів (призів) у лотерею та військовий збір" (далі - розділ ІІ): (…) у рядку "Військовий збір" загальна сума нарахованого доходу, загальна сума виплаченого доходу, загальна сума нарахованого військового збору та загальна сума перерахованого до бюджету військового збору відображаються у грошовій формі, вираженій у національній валюті (у гривнях з копійками). Відомості про фізичну особу - платника податку, якій нараховані доходи, з яких утримується військовий збір, не зазначаються.
Таким чином, позивач, як податковий агент фізичної особи, звільненої від оподаткування військовим збором - не повинен зазначати у "Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" (Форма №1ДФ) за спірні періоди суми військового збору.
Відтак, об`єктивних, законних підстав для нарахування військового збору працівникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , призваним на військову службу у зв`язку з мобілізацією за періоди, зазначені в акті перевірки - не було.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.
3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, в частині збільшення Приватному акціонерному товариству «Запорізька кондитерська фабрика» грошового зобов`язання з податку на додану вартість за березень 2015 року на суму 133 750,00 грн. та нарахування штрафу в розмірі 33 437,50 грн.
4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2015 року на 39 130,00 грн.
5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.
6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.
7. В іншій частині адміністративного позову відмовити.
8. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 066 (чотири тисячі шістдесят шість) гривень 85 копійок присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 7, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 10.04.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко