Справа № 193/1577/17(2-а/193/5/18)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2018 року справа № 193/1577/17(2-а/193/37/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Заєць Сергія Володимировича на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року у справі №193/1577/17(2-а/193/5/18) (головуючий суддя у 1 інстанції - Шумська О.В., рішення прийнято та складено в сел.Софіївка у приміщенні Софіївського районного суду Дніпропетровської області у м.Дніпрі 30 березня 2018 року) за позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі старшого сержанта поліції Заєць Сергія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративни позовом до поліцейського роти №1 батальйону №1 УПП в м.Кривий Ріг ст.сержанта поліції Заєць Сергія Володимировича (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати незаконними дії поліцейського роти №1 батальйону №1 УПП в м.Кривий Ріг ст.сержанта поліції Заєць Сергія Володимировича;

- визнати незаконною та скасувати постанову серії АР №520899 від 23.12.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення згідно ч.1 ст.121 КУпАП в розмірі 340 гривень.

В обгрунтування позовної заяви зазначив, що 23.12.2017 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №520899, якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Як зазначено в постанові - 23.12.2017 року о 22 год 50 хв. він керував автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний НОМЕР_1, в якому були внесені зміни у його конструкцію, а саме паливна система переобладнана з бензину на газ, що нібито є порушенням, як вважає відповідач, п.31.3 а та 32.2 б ПДР України. Вважає, що постанова винесенна незаконно та не відповідає обставинам справи.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано незаконними дії поліцейського роти №1 батальйону №1 УПП в м.Кривий Ріг ст.сержанта поліції Заєць Сергія Володимировича.

Постанову серії АР №520899 від 23.12.2017 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно ч.1 ст.121 КУпАП в розмірі 340 гривень, визнано незаконною та скасовано.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що 23.12.2017 року під час патрулювання було помічено транспортний засіб по вул.Сергія Колачевського, у якого було внесені зміни у конструкцію без узгодження таких дій з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС, а саме встановлено газобалонне обладнання, що є порушенням п.31.3 «а» та п.32.2 «б» Правил дорожнього руху. За кермом автомобіля був позивач, якому повідомлено про причину звернення до нього, запитано водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Під час розгляду справи позивачу було роз'яснено його права, запропоновано надати письмові пояснення, він надання яких він відмовився, з'ясовано усі фактичні обставини та встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, у зв'язку з чим була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення у розмірі 340 грн.

З відеозаписів наданих до суду вбачається, що позивач не заперечує того факту, що в його транспортному засобі встановлене газове обладнання та не, що в технічному паспорті немає ніяких відміток про це, тобто відсутнє узгодження з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС. В свою чергу переобладнання транспортного засобу є зміна параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, в тому числі шляхом установки спеціального обладнання, не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб. В свою чергу керування транспортним засобом який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів забороняється.

Особи, які беруть участь у справі про дату і місце розгляду справи повідомлені належним чином, жодних клопотань чи заяв до суду не надали, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ніяким чином не порушив норми Закону України "Про дорожній рух", так як не здійснював переобладнання автомобіля, які вказані в даному нормативному акті, а саме: переобладнання, що призводить до змiни повної маси i її розподiлу по осях, розмiщення центру ваги, типу двигуна, його ваги i потужностi, колiсної бази чи колiсної формули, системи гальмового i рульового керування та трансмiсiї.

З наданого до суду відеозапису вчиненого позивачем адміністративного правопорушення суд першої інстанції не вбачав складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а тому задовольнив позовні вимоги в повному обсязі та скасував постанову серії АР №520899 від 23.12.2017 року, при цьому визнав дії відповідача протиправними.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Колегією суддів встановлено, що 23.12.2017 року поліцейським роти №1 батальйону №1 УПП в м.Кривий Ріг ст.сержантом поліції Заєць Сергієм Володимировичем було винесено постанову про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.12.2017 року серії АР №520899, якою до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що 23.12.2017 року о 22 год 50 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний НОМЕР_1, в якому були внесені зміни у конструкцію, встановлено додаткове обладнання без узгодження таких дій у встановлений законодавством порядком, а саме встановлено газобалонне обладнання без узгодження таких дій з територіальним органом з надання сервісних послуг МВС України, чим порушив п.31.3 а та 32.2 б ПДР України, вимогу п.5.2 ДСТУ №3649.2010 року, що зафіксовано на боді камеру оо188.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чиного законодавства.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до п.31.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.32.2 «б» ПДР України з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються переобладнання транспортних засобів.

Пунктом 5.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» визначено, що не дозволено вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Згідно із ст.32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року №607 (далі - Порядок), цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу).

Пунтком 3 Порядку передбачено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб'єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

Згідно з п.5 Порядку, для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному

порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу (далі - заява про погодження), в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання.

Пунктом 6 Порядку визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.7 Порядку, за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу.

З аналізу вищенаведених норм колегія суддів прийшла до висновку, що переобладнанням транспортних засобів, серед іншого, також є установка спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

Оскільки установка в транспортному засобі газобалонного обладнання (спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб) призводить до зміни його маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива, така установка у розумінні норм чинного законодавства є переобладнання транспортного засобу.

При цьому, не дозволяється без погодження з уповноваженою на це Кабінетом Міністрів України організацією переобладнання транспортних засобів, а також застосування додаткового обладнання, експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з абз.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною ч.1 ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження доводів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови відповідач до суду першої інстанції надавав диск з відеозаписами.

З наявних на диску відеозаписів колегією суддів встановлено, що причиною для зупинки транспортного засобу позивача та запиту у нього документів на транспортний засіб було те, що у автомобіля, яким керував ОСОБА_3 не працював задній правий світловий покажчик повороту. Після викладення цих обставин позивач відмовлявся надавати документи на транспортний засіб, посилаючись на безпідставну зупинку транспортного засобу та відсутність підстав для надання документів.

Через деякий час, з огляду на роз'яснення надані відповідачем з приводу порушення позивачем ПДР, ОСОБА_3 здійснив спробу полагодити світловий покажчик повороту. Під час ремонту світлового покажчику повороту, відповідачем було виявлено облаштування в автомобілі додаткового газобалонного обладнання.

На запит інспектора патрульної поліції надати дозвільні документи на установлення газобалонного обладнання позивач стверджував, що дозвіл в цьому випадку не потрібен, оскільки встановлення додаткового газобалонного обладнання не є переобладнанням транспортного засобу та отримання дозволу при установленні такого обладнання не передбачено законодавством.

Під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення було виявлено, що в технічній документації на транспортний засіб відсутня інформація про здійснене переобладнання, що також не заперечується позивачем.

Документ про погодження у встановленому порядку переобладнання транспортного засобу позивач ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ні до суду не надав.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Заєць Сергія Володимировича - задовольнити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року у справі №193/1577/17(2-а/193/5/18) за позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі старшого сержанта поліції Заєць Сергія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до поліцейського роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі старшого сержанта поліції Заєць Сергія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 15.05.2018 року та відповідно до ч.3 ст.272, ст.286 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 15.05.2018 року.

Суддя-доповідач С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва