Справа № 806/964/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/964/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря Черемісової С.О.,

представників сторін та третьої особи ТОВ "Рентзем",

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "17" січня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентзем" , Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Сєтак Віктор Ярославович , Державний реєстратор Малинівської сільської ради Малинського району Камаєва Людмила Сергіївна про зобов'язання скасувати рішення № 29346359 від 20.04.2016 та № 29595600 від 13.05.2016 , -

суддя в 1-й інстанції - Романченко Є.Ю.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Житомир,

дата складання повного тексту рішення - 29.01.2018,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила зобов'язати Відділ державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації скасувати рішення Державного реєстратора Малинського районного управління юстиції Житомирської області Камаєвої Людмили Сергіївни, індексний номер 29346359 від 20.04.2016 щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на майно (Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20) та рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Сєтака Віктора Ярославовича, індексний номер 29595600 від 13.05.2016 щодо державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Рентзем" права власності на майно (Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20).

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (нежитлові приміщення) за ОСОБА_3, загальною площею 8710,6 кв. м, та подальшу перереєстрацію цього майна за ТОВ "Рентзем" було здійснено з грубим порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме проведено не на підставі документів, визначених у цих нормативних актах.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове про задоволення позову. В апеляційній скарзі зазначила про незаконність висновку суду першої інстанції щодо відсутності у неї порушеного права зі сторони відповідача у сфері державної реєстрації прав, відсутності у відповідача повноважень щодо скасування рішень державних реєстраторів. Вважає, що обрала вірний спосіб захисту своїх інтересів та надала відповідні докази цьому.

У відзиві на апеляційну скаргу, третя особа ТОВ "Рентзем" посилається на те, що при вирішені справи, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи ТОВ "Рентзем" просять відхилити апеляційну скаргу.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що 20 квітня 2016 року державним реєстратором на нерухоме майно Камаєвою Людмилою Сергіївною, Малинське районне управління юстиції, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29346359. Цим рішенням проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3. Відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна.

На підставі рішення від 20.04.16 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна з реєстраційним номером 20 внесено запис про право власності 14253271.

13 травня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Сєтаком Віктором Ярославовичем, Житомирський міський нотаріальний округ Житомирської області, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29595600, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення з реєстраційним номером 20, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Рентзем".

Інформація про право власності відображена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом внесення запису про право власності 14500692.

Нерухомим майном, загальною площею 8710,6 кв. м, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, є: хмелекомбайни, зерносклад, конюшня, АВМ, КЗС, вага 30 тон, зварюваний цех, механічна майстерня, диспетчерська, нові гаражі, піднавіс для техніки, кузня, виділені в натурі власнику майнового сертифікату серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 з майна колишнього КСП "Вереси".

ОСОБА_2, як співвласник майна реформованого КСП "Вереси" на загальну суму 13145 грн, або 0,062 % відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай від 29.12.2014 серії НОМЕР_1, вважаючи, що державну реєстрацію права власності на майно, а саме нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 8710,6 кв. м, проведено не на підставі документів, визначених у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, звернулася до суду з позовом до Відділу державної реєстрації Житомирської районної адміністрації про зобов'язання скасувати рішення № 29346359 від 20.04.2016 та № 29595600 від 13.05.2016.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив, оскільки вважав, що позивач під час звернення до суду обрала неправильний спосіб захисту порушеного, на її думку, права.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1952), під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини другої статті 2 КАСУ (в редакції на час звернення з позовом до суду) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження

Відповідно до частини другої статті 4 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС у зазначеній редакції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України (в редакції на час звернення з позовом до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції на час звернення до суду) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

При цьому, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час звернення з зазначеним позовом належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Встановлено, що право приватної власності (з відкриттям розділу) на нежитлові приміщення загальною площею 8710,6 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, державний реєстратор Камаєва Л.С. (Малинське районне управління юстиції) зареєструвала за фізичною особою ОСОБА_3 та державний реєстратор Сєтак В.Я. (Житомирський міський нотаріальний округ Житомирської області) зареєстрував за Товариством з обмеженою відповідальністю "Рентзем".

З викладеного вбачається, що між позивачем та третіми особами існує спір про право. Задоволення позовних вимог позивача буде мати наслідком позбавлення права власності третьої особи на зазначене в позові нерухоме майно.

Враховуючи те, що існує спір щодо правомірності набуття права власності на об'єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, який не стосується процедури реєстрації права власності на нього, спір не може вважатися публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного та господарського судочинства. Тобто, оспореним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право на конкретні будівлі, і право власності на які може бути визнане судом, якщо це не порушуватиме прав інших осіб, а в межах цивільного спору (за наявності для цього підстав) можуть бути розв'язані і питання із скасуванням права власності на нерухоме майно третьої особи.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції викладеній у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 24.01.2017 (справа №21-1559а16) та у постанові колегії суддів Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 (права № 336/2177/17).

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини не є публічно-правовими, оскільки випливають із оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виникають із цивільних відносин, тобто мають приватно-правовий характер, а відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку розглядаючи даний спір по суті за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 чинного КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону не виконав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 319 чинного КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "17" січня 2018 р. скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації Житомирської районної адміністрації Житомирської області, треті особи: ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентзем", Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Сєтак Віктор Ярославович, Державний реєстратор Малинівської сільської ради Малинського району Камаєва Людмила Сергіївна про зобов'язання скасувати рішень закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "18" травня 2018 р.