Справа № 815/2271/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2271/18
У Х В А Л А

22 травня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Тарасишина О.М., розглянувши заперечення Одеської міської ради щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) до Одеської міської ради (місцезнаходження: 65004, м. Одеса, площа Думська, 1), Департаменту освіти та науки Одеської міської ради (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Одеської загальноосвітньої школи № 39 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області (місцезнаходження: 65125, м. Одеса, вул. Успенська, 20) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, -

Встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 до Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Одеської загальноосвітньої школи № 39 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Ухвалою від 14.05.2018 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.05.2018 року (вх. № 14150/18) представником Одеської міської ради до канцелярії суду подано заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в обґрунтування якого зазначено, що дана адміністративна справа не відноситься до категорії справ, для яких розгляд в порядку спрощеного позовного провадження є обов'язковим, а тому вважає неможливим проводити розгляд даної справи в поряду спрощеного провадження, зокрема пов'язуючи це зі складністю справи, широким предметом доказування, кількістю учасників у справі та відсутністю у матеріалах справи документів, необхідних для розгляду справи по суті.

Розглянувши обставини викладені в запереченнях щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Пунктом 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому суд зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України суду надано право на власний розсуд вирішувати порядок позовного провадження, за якого буде розглядатися справа з урахуванням обмежень, зазначених у Кодексі.

Згідно із статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

4) припинення за зверненням суб'єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо в'їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію;

6) оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження;

8) типові справи;

9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині;

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Також суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною четвертою статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

З огляду на викладене, в тому числі, враховуючи приписи ч. 3 ст. 257 КАС України, суд вважає, що заперечення відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження обґрунтованими, а дана адміністративна справа має бути розглянута за правилами загального позовного провадження.

Згідно ч. 6 ст. 260 КАС України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються до справ, визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу (ч.7 ст. 260 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 241 КАС України процедурні питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 12, 241, 257-263, 295, 297 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Розгляд справи за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) до Одеської міської ради (місцезнаходження: 65004, м. Одеса, площа Думська, 1), Департаменту освіти та науки Одеської міської ради (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Одеської загальноосвітньої школи № 39 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області (місцезнаходження: 65125, м. Одеса, вул. Успенська, 20) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку проводити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 31.05.2018 року о 10 годині 00 хвилин у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №7 (другий поверх).

Встановити відповідачам п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідачі мають право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Зазначити, що у разі неподання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Надати строк третій особі для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву протягом десяти днів з дня отримання відзиву та позову.

Встановити позивачу п'ятиденний строк надання відповіді на відзив.

Встановити відповідачу п'ятиденний строк для надання заперечень на відповідь на відзив.

Копію ухвали направити учасникам справи, разом з інформацією про їхні процесуальні права та обов'язки.

Справа розглядатиметься суддею Тарасишиною О.М. одноособово.

Ухвала підлягає оскарженню лише в частині дотримання правил підсудності у встановлений статтями 295, 297 КАС України строк і порядок. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Тарасишина