Справа № 760/8784/18
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1234/18
В справі № 760/8784/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

позивача - ОСОБА_1

представника 3-ї особи - Жамбровського М.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Ірхи Д.Л., 3-я особа: Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову серії ЕЕА №337860 від 26 березня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення.

Посилається в позові на те, що 26 березня 2018 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАА №337860 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до постанови він, рухаючись за кермом автомобіля у м. Києві по пр. Свободи, не пропустив пішохода на пішохідному переході, чим порушив п. 18.1 ПДР України.

Вважає дії інспектора протиправними, а постанову незаконною з наступних підстав.

Так, наближаючись до пішохідного переходу, він помітив маршрутний транспортний засіб, який рухався в сусідній смузі та зменшив швидкість руху.

Він також зменшив швидкість і переконавшись, що пішохід знаходиться на тротуарі і не рухається в бік пішохідного переходу, поїхав далі.

Після переїзду пішохідного переходу його зупинив поліцейський, яким виявився відповідач, та повідомив про порушення п. 18.1 ПДР, а саме те, що він не пропустив пішохода на пішохідному переході.

На його прохання переглянути відеозапис,відповідач пред»явив йому пристрій невідомого походження, з якого було видно, що його транспортний засіб проїжджає нерегульований пішохідний перехід, на якому пішоходи були відсутні.

При цьому в правій стороні стояв автобус, який закривав видимість і не дозволяв впевнитись в іншому, через деякий час після того, як він проїхав пішохідний перехід, на ньому з'явився пішохід і перейшов дорогу на інший бік.

Після перегляду відеозапису відповідач відмовив йому у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи для залучення фахівця в галузі права та допиті свідка, який знаходився з ним в автомобілі.

Виходячи з цього, вважає, що відповідач, всупереч нормам чинного законодавства, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у його відсутності.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач здійснив проїзд нерегульованого пішохідного переходу в той час, коли на ньому знаходився пішохід.

При розгляді справи про накладення на позивача адміністративного стягнення, відповідач дотримався вимог чинного законодавства, роз'яснив права, оголосив постанову та вручив її копію позивачу.

В свою чергу позивач жодного клопотання не заявляв, в тому числі і про необхідність виклику адвоката або фахівця в галузі права.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 26 березня 2018 року відносно позивача відповідачем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.1 ст.122 КУпАП.

За змістом постанови, 26 березня 2018 року о 13 год 35 хв. позивач, керуючи транспортним засобом марки «Нісан Альмера» д.н.з. НОМЕР_1, по пр. Свободи, 28 в м. Києві на пішохідному переході не пропустив пішохода, чим порушив п. 18.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з п. 18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно з п.18.4 Правил якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП посадовими особами національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до п.16 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

Тобто, позивач, як водій, який має посвідчення водія, зобов»язаний знати та виконувати Правила дорожнього руху.

Згідно з п.п.1.3, 1.4, 1.5 Правил учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Позивач у судовому засіданні зазначив, що він перетнув нерегульований пішохідний перехід за відсутності на ньому пішоходів і проїхав його з дотриманням ПДР України.

З долученого представником 3-ї особи диску, переглянутого в судовому засіданні, вбачається, що автомобіль під керуванням позивача рухається в лівій смузі руху.

В праві смузі рухався маршрутний транспортний засіб, який зупинився перед пішохідним переходом.

В свою чергу позивач зменшив швидкість руху автомобіля, однак не зупинився, продовжив рух та перетнув пішохідний перехід.

З відеозапису, здійсненого на відеореєстратор Інспектора, вбачається, що після перетинання пішохідного переходу автомобілем під керуванням позивача, із-за маршрутного транспортного засобу, який зупинився в правій смузі, з»явився пішохід.

Враховуючи швидкість руху автомобіля та пішохода, випливає, що останній знаходився на пішохідному переході під час його перетинання автомобілем під керуванням позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказ ами, висновками експертів , показаннями свідків.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєного адміністративного павопорушення, позивач суду не надав.

За таких обставин суд вважає зазначені в постанові відомості достовірними, а притягнення позивача до адміністративної відповідальності законним.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач надав відповідні заперечення, в яких привів доводи на підтвердження правомірності своїх дій, з посиланнями на норми закону та Правил дорожнього руху.

Дані обставини та допущені порушення Правил дорожнього руху позивачем у судовому засіданні з урахуванням доводів відповідача, не спростовані.

Виходячи з цих обставин, суд вважає правомірними дії відповідача, а постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1,9,122 ч.3, 222,258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Ірхи Д.Л. про визнання дй протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 травня 2018 року.

Суддя : Л.А.Шереметьєва