Справа № 813/4990/17
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №813/4990/17

11 травня 2018 року

зал судових засідань № 9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому проваджені адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект Інвестбуд» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аспект Інвестбуд» (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Зелена, 115 Б) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (місцезнаходдження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки в акті «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Аспект Інвестбуд» по взаємовідносинах із ТзОВ ТПК «Атлас» ( ) за період червень 2017 року, містять відомості щодо виявлених порушень, факт існування яких не підтверджений належними засобами доказування та допустими доказами, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене всупереч законодавству, що регулює спірні правовідносини. Висновки контролюючого органу про безтоварний характер господарських операцій між позивачем та ТзОВ ТПК «Атлас» є протиправними та не підтвердженими належними доказами і спростовуються наявними первинними документами. Позивач зазначає, що формування показників податкової звітності здійснювалося за наявності усіх визначальних факторів, а висновки про порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України внаслідок заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 133870,00грн. є незаконними. На думку позивача, незначні та несуттєві помилки в оформленні первинних документів при їх оформленні не можуть слугувати підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце. Вважає, що такі недоліки в оформленні первинних документів (відсутні відомості про особу та посаду, яка їх виписала) не впливають на суть здійснених господарських операцій, дають можливість ідентифікувати юридичну особу, що вчиняла дану операцію (печатка товариства та підпис уповноваженої особи), тому не можуть втратити статусу первинного документа. Також, вважає, що зазначені контрагенти були у відповідності до вимог чинного законодавства України зареєстрованими платниками податку на додану вартість, установчі документи зазначених підприємств не були визнані у судовому порядку недійсними, відсутні вироки суду стосовно посадових осіб зазначених підприємств, правовідносини відбувалися на підставі укладених договорів про надання послуг, належне виконання яких підтверджується актами виконаних робіт та податковими накладними, а сплата коштів відповідними виписками банківського рахунку. Долучені до матеріалів справи докази, на думку позивача, повністю спростовують висновки відповідача, а тому прийняте оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню. Позивач також посилається на те, що не може нести юридичну відповідальність за недотримання контрагентом податкового законодавства, оскільки така відповідальність носить індивідуальних характер.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що спірне податкове повідомлення-рішення винесене з дотриманням вимог чинного законодавства України, позаяк оскаржуване податкове повідомлення рішення прийняте за результатами перевірки, що оформлена актом в процесі проведення якої встановлено не підтвердження факту надання послуг ТзОВ ТПК «Атлас». Також відповідач зазначив, що первинні документи ТзОВ«Аспект Інвестбуд» складені формально та містять ознаки юридичної дефектності, а відображені у них господарські операції фактично не відбулися. Крім цього, в актах приймання виконаних будівельних робіт відсутні прізвища відповідних фахівців, що проводили складання вказаного акта, що унеможливлює встановлення посадових осіб які проводили здачу-приймання виконаних робіт та безпосередньо виконували роботи. У звязку з відсутністю у ТзОВ ТПК «Атлас» необхідної кількості трудових ресурсів, а саме достатньої кількості працюючих для надання послуг по ремонту будівель та відсутність або орендованих основних засобів необхідних для надання такого роду послуг неможливо підтвердити факт надання послуг для ТзОВ «Аспект Інвестбуд», а тому не дає права на формування податкового кредиту з ПДВ на підставі податкових накладних ТзОВ ТПК «Атлас». З огляду на зазначене, вважає, що викладені в актах перевірки висновки є обґрунтованими, відповідно прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення правомірним і підстав для задоволення позову немає.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши вступне слово представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТзОВ «Аспект Інвестбуд» зареєстроване 26.09.2011 виконавчим комітетом Львівської міської ради, свідоцтво про державну реєстрацію від 26.09.2011 №0026230, , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.40-45).

Місцезнаходження платника податків: 79035, м.Львів, вул.Зелена,115Б .

Позивач взятий на податковий облік в контролюючий орган 27.09.2011 за №8721, станом на 11.10.2017 перебуває на обліку Личаківській ОСОБА_3 у Львівській області.

У період, який перевірявся, позивач був платником: податку на доходи фізичних осіб, податку по військовому зборі, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів.

Основні види діяльності за КВЕД: 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи; 43.31 штукатурні роботи; 42.99 будівництво інших споруд; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель (основний вид діяльності).

На підставі направлення, виданого ГУ ДФС у Львівській області від 06.11.2017 № 8794 згідно з п.п. 16.1.5, п.п. 16.1.7 п.16.1 ст. 16; п.п 20.1.2 п. 20.1 ст.20; п.п. 73.3 ст. 73; п.п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТзОВ «Аспект Інвестбуд» з питань проведення взаємовідносин із ТзОВ ТПК «Атлас» ( ) за період червень 2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 17.11.2017 №2025/13-01-14-14/37879327 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Аспект Інвестбуд» (а.с.11-19).

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198 Податкового кодексу України, що, в свою чергу, призвело до заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 124372,26грн.

Таких висновків відповідач дійшов, аналізуючи господарські відносини позивача з ТзОВ ТПК «Атлас».

Під час перевірки відповідач використав наступні документи щодо фінансово господарської діяльності позивача з ТзОВ ТПК «Атлас» :

- ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 29.09.2017 про проведення обшуку нежитлових приміщеннях будинку за адресою м.Львів, вул.Зелена, 115Б, який орендує ТзОВ «Аспект Інвестбуд» з метою вилучення фінансово-господарських документів взаєморозрахунків з підприємствами з ознаками фіктивності ТзОВ ТПК «Атлас»;

- протокол обшуку від 10.10.2017, проведений працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області щодо вилучення первинних документів по ТзОВ ТПК «Атлас» за період червень 2017 року.

- довідки про вартість виконаних робіт за червень 2017року;

- акти виконаних робіт за червень 2017року;

- оборотно-сальдові відомості.

27.11.2017 ТзОВ «Аспект Інвестбуд» направило на адресу ГУ ДФС у Львівській області заперечення на акт перевірки №183, яке було залишено без задоволення, згідно з відповіддю ГУДФС у Львівській області від 06.12.2017 №23446/10/13-01-14-14(а.с.22-25).

11.12.2017 ГУДФС у Львівській області внесено зміни, а саме виправлено описку в акті перевірки замість «занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 124372,26грн» на «занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 133870,00грн.», про що повідомило ТзОВ «Аспект Інвестбуд» листом №23349/13-01-14-08-10(а.с.26-28).

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 11.12.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 133870,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 66935,00грн.(а.с.9).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI та іншими нормативно-правовими актами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Статтею 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог вказаного Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.п. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та /або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачене законодавством.

Згідно з п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V вказаного Кодексу.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а)дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 вказаного Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 вказаного Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, в розумінні ст.1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 9 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до абз. 2 п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

З врахуванням вказаної позиції суд досліджує обставини щодо реальності господарських операцій позивача з контрагентом - взаємовідносин із ТзОВ ТПК «Атлас».

Суд встановив, що між ТзОВ ТПК «Атлас»(підрядник) та ТзОВ «Аспект Інвестбуд» (замовник) укладено договір субпідряду №10032017 від 10.03.2017, відповідно до якого підрядник зобовязується виконати будівельно-монтажні роботи та монтаж інженерних мереж з ремонту приміщень ПАТ «Укоптбакалія» за адресою вул.Любецька, 189, м.Чернігів які зазначені в кошторисі, а замовник зобовязується прийняти і сплатити його за умовами даного Договору (а.с.82).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

Відповідно до п.1.2 Договору замовник зобовязується передати підряднику фронт робіт та здійснювати контроль за строками та обємами виконаних підрядником робіт.

Відповідно до п.1.4 Договору підрядник зобовязується виконати роботи із матеріалу замовника і своїми силами, або з додатковим погодженням сторін із власних матеріалів.

Відповідно до п.3.1 Договору замовник зобовязується: надати підряднику належні умови для виконання робіт, а також вільний доступ до обєкту ; надати необхідну проектну документацію (креслення, зразки); прийняти виконані підрядником роботи, згідно з актом прийому-передач; оплатити підряднику вказані роботи; забезпечити зберігання матеріалів, обладнання та виконання робіт підрядника.

Відповідно до п.3.2 Договору підрядник зобовязується : власними або залученими силами із власних матеріалів або за додатковим погодженням сторін з матеріалів замовника виконати роботи належної якості; здати замовнику виконані роботи на умовах вказаного договору; дотримуватися правил протипожежної безпеки та забезпечити охорону праці своїх працівників, виконання ними норм і правил техніки безпеки.

Згідно з п.4.1 Договору вартість робіт, що виконуються по цьому Договору становить 503400,23грн., що підтверджується кошторисом.

Згідно з п.4.3 Договору ціна (вартість) робіт за Договором включає всі витрати підрядника, повязаних із виконанням робіт

Згідно з п.6.1 Договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами, за актом виконаних робіт протягом 2х робочих днів з моменту повідомлення підрядником замовника про готовність виконаних робіт до здачі.

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав:

-акти приймання виконаних будівельних робіт будівельно-монтажні роботи та монтаж інженерних мереж з ремонту приміщень ПАТ «Укоптбакалія» за адресою вул.Любецька, 189, м.Чернігів за червень2017року(а.с.139-150);

- договір субпідряду №06102017 від 06.01.2017, укладеного між ПП «Тело-технічний сервіс» та ТзОВ ТзОВ «Аспект Інвестбуд» щодо будівельно-монтажних робіт та монтаж інженерних мереж з ремонту приміщень ПАТ «Укоптбакалія» за адресою вул.Любецька, 189 ( а.с.135-126).

Суд встановив, що між ТзОВ ТПК «Атлас»(підрядник) та ТзОВ «Аспект Інвестбуд» (замовник) укладено договір субпідряду №10032017 від 10.03.2017, відповідно до якого підрядник зобовязується виконати загально-будівельні роботи по організації приміщень медпункту (2-га та 3-тя черги) будівлі блоку допоміжних приміщень ПАТ «Галичфарм» за адресою вул.Опришківська, 6/8, м.Львів, які зазначені в кошторисі, а замовник зобовязується прийняти і сплатити його за умовами даного Договору (а.с.83).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до вимог ст.ст.203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України з дотриманням усіх істотних умов.

Відповідно до п.1.2 Договору замовник зобовязується передати підряднику фронт робіт та здійснювати контроль за строками та обємами виконаних підрядником робіт.

Відповідно до п.1.4 Договору підрядник зобовязується виконати роботи із матеріалу замовника і своїми силами, або з додатковим погодженням сторін із власних матеріалів.

Відповідно до п.3.1 Договору замовник зобовязується: надати підряднику належні умови для виконання робіт, а також вільний доступ до обєкту ; надати необхідну проектну документацію (креслення, зразки); прийняти виконані підрядником роботи, згідно з актом прийому-передач; оплатити підряднику вказані роботи; забезпечити зберігання матеріалів, обладнання та виконання робіт підрядника.

Відповідно до п.3.2 Договору підрядник зобовязується : власними або залученими силами із власних матеріалів або за додатковим погодженням сторін з матеріалів замовника виконати роботи належної якості; здати замовнику виконані роботи на умовах вказаного договору; дотримуватися правил протипожежної безпеки та забезпечити охорону праці своїх працівників, виконання ними норм і правил техніки безпеки.

Згідно з п.4.1 Договору вартість робіт, що виконуються по цьому Договору становить 299820,60грн., що підтверджується кошторисом.

Згідно з п.4.3 Договору ціна (вартість) робіт за Договором включає всі витрати підрядника, повязаних із виконанням робіт

Згідно з п.6.1 Договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами, за актом виконаних робіт протягом 2х робочих днів з моменту повідомлення підрядником замовника про готовність виконаних робіт до здачі.

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав:

- договірні ціни на виконання загально-будівельних робіт по організації приміщень медпункту (2-га та 3-тя черги) будівлі блоку допоміжних приміщень ПАТ «Галичфарм» за адресою вул.Опришківська, 6/8, м.Львів, що здійснюється в 2017році (а.с.84, 157);

-акти приймання виконаних будівельних робіт по організації приміщень медпункту (2-га та 3-тя черги) будівлі блоку допоміжних приміщень ПАТ «Галичфарм» за адресою вул.Опришківська, 6/8, м.Львів за червень 2017року(а.с.85-93, 97-100, 114-117, 128-134, 159-166);

-підсумкові відомості ресурсів загально-будівельних робіт по організації приміщень медпункту (2-га та 3-тя черги) будівлі блоку допоміжних приміщень ПАТ «Галичфарм» за адресою вул.Опришківська, 6/8, м.Львів (витрати за прийнятими нормами) (а.с.94-96, 101-103, 118-);

- локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на загально-будівельних робіт по організації приміщень медпункту (2-га та 3-тя черги) будівлі блоку допоміжних приміщень ПАТ «Галичфарм» за адресою вул.Опришківська, 6/8, м.Львів (а.с.104-113);

- довідки про вартість виконаних робіт та витрат за червень 2017 року від 16.06.2017(а.с.127, 158)

- договір №22/03/17 ТГ від 07.03.2017, укладеного між ПАТ «Галичфарм» та ТзОВ ТзОВ «Аспект Інвестбуд» щодо будівельних робіт по організації приміщень медпункту 3-тя черга будівлі блоку допоміжних приміщень ПАТ «Галичфарм» за адресою вул.Опришківська, 6/8, м.Львів ( а.с.121-126);

- договір №111/11/16 ТГ ТГ від 07.03.2017, укладеного між ПАТ «Галичфарм» та ТзОВ ТзОВ «Аспект Інвестбуд» щодо реконструкцій приміщень медпункту 2-тя черга будівлі блоку допоміжних приміщень ПАТ «Галичфарм» за адресою вул.Опришківська, 6/8, м.Львів (а.с.151-156).

Оплата за виконані роботи підтверджується випискою по рахунках від 20.06.2017, 29.06.2017 та визнається сторонами (а.с.194-202).

Таким чином, позивач надав усі первинні бухгалтерські документи, складання яких передбачено умовами відповідних договорів на підтвердження фактичного виконання сторонами їх умов. У висновках акта перевірки не міститься будь-яких застережень щодо невідповідності документів вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім цього, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження обставини щодо обізнаності позивача про неправомірну, на думку відповідача, діяльності його контрагента, та доказів про пряму чи опосередковану причетність до такої діяльності з метою отримання податкової вигоди. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у податкового органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватись саме до цієї особи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази спростовують доводи відповідача про те, що господарські операції не мали реального характеру. Враховуючи наведене, суд вважає, що надані позивачем докази в повній мірі підтверджують факт реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Суд також зазначає, що перевіркою не встановлено, що здійснені позивачем господарські операції з контрагентом суперечать (є нетиповими) видам діяльності позивача або є збитковими.

Суд встановив, що на час здійснення господарських операцій контрагент позивача перебував на обліку в органах ДФС та був зареєстрованим у встановленому законом порядку платниками податку. Відповідач не надав жодних доказів на спростування вказаних обставин.

З огляду на викладене, в ході розгляду справи суд дійшов до висновку, що позивач належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами (складання яких передбачено умовами відповідних договорів), актами виконаних робіт, складеними з дотриманням вимог податкового законодавства, документами, що свідчать про виконані роботи, підтвердив, що господарські операції з контрагентом обумовлені діловою метою, мали реальний характер і фактично виконані.

Таким чином, із урахуванням встановлених обставин у справі та доказів, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки, не підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому, позивач не порушив вимоги податкового законодавства в межах спору.

При цьому, суд не бере до уваги покликання ГУ ДФС у Львівській області на окремі неточності в наданих позивачем документах, оскільки такі неточності не є суттєвими у сукупності, не тягнуть за собою недійсність таких документів, а тому не можуть свідчити про безтоварність господарських операцій, які ними підтверджуються. Натомість оцінка здійсненим господарським операціям повинна даватись на підставі комплексного всебічного аналізу матеріалів справи та фактичних обставин.

Суд зазначає, що сумнівність господарських операцій позивача обґрунтовується податковим органом виключно інформацією, викладеною в інформаційних базах даних податкового органу. Водночас, така інформація не ґрунтується на фактах, які встановлені за результатами документальних перевірок контрагентів позивача, а лише містить припущення податкового органу про неможливість здійснення ними господарської діяльності.

Чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобовязань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обовязки, не передбачені чинним законодавством.

Крім того, у комерційній діяльності щодо виконання робіт та послуг не завжди вимагається наявність задекларованих власних основних засобів та значної кількості персоналу; звичаями ділового обороту встановлені й інші можливості залучення матеріальних ресурсів без реєстрації в уповноважених органах (як-от - на умовах оренди, найму за цивільними договорами тощо); до того ж податковою інспекцією не доведено неможливості виконання спірним постачальником наявними у нього силами та засобами з урахуванням видів та обсягів виконаних робіт.

Оцінюючи доводи сторін, суд робить висновки, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Жодного належного доказу того, що договори були укладені без мети їх здійснення перевіряючими не зазначено в акті перевірки, а також не зазначено представником ДПІ як суб'єктом владних повноважень, який відповідно до ст.77 КАС України повинен довести правомірність своїх рішень в запереченнях на позов.

Також, суд зазначає, що у разі, якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальник був включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мав свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями та їх постачальниками, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

З метою підтвердження чи спростування фактів, викладених в матеріалах перевірки оперативного управління Галицької ОСОБА_3 у Львівській області, щодо умисної несплати податків службовими особами ТзОВ «Аспект Інвестбуд» проведено необхідні слідчі (розшукові) процесуальні дії та заходи. Проведеним розслідуванням не встановлено факту того, що службові особи ТзОВ «Аспект Інвестбуд» мали умисел на несплату податків.

Крім того, орган досудового розслідування звертався до слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова з клопотанням про надання дозволу на призначення та проведення позапланової документальної перевірки ТзОВ «Аспект Інвестбуд». Однак, Сихівським районним судом відмовлено у задоволенні такого клопотання, у звязку з відсутністю правового регулювання в КПК України розгляду слідчим суддею клопотання про надання дозволу на призначення та проведення позапланової документальної перевірки.

Постановою слідчого управлінням фінансових розслідувань ГУДФС у Львівській області від 28.02.2018 закрито кримінальне провадження та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 17.08.2017, у звязку з відсутністю в діяннях службових осіб ТзОВ «Аспект Інвестбуд» ознак кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.212 КК України.

Представником позивача долучено постанову про закриття кримінального провадження, яка набрала законної сили, а тому факт порушення такого не може бути покладено в основу встановлення реальності чи нереальності господарських операцій між позивачем та зазначеним контрагентом.

При цьому, з урахуванням норм статей 44 та 61 ПК України саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначив, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «БУЛВЕС»АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також: сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між: вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2017 прийняте відповідачем, є протиправним та підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Львівській області .

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 11.12.2017.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект Інвестбуд» (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Зелена, 115 Б, ) судовий збір в сумі 3012 (три тисячі дванадцять)грн.08коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.05.2018.

Суддя Лунь З.І.