Справа № 817/460/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2018 року м. Рівне №817/460/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
доГоловного управління Держгеокадастру в Рівненській області
визнання протиправними дій, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в листопаді 2017 року у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0.8 га для ведення особистого селянського господарства на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Однак йому було відмовлено у задоволенні заяви, при цьому ГУ Держгеокадастру листом від 11.12.2017 повідомило його, що місце розташування вказаної земельної ділянки не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 07.06.2017. Відмову Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки позивач згідно закону має право на відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а постанова Кабінету Міністрів України № 413 від 07.06.2017 не може впливати на розгляд його заяви бо суперечить вимогам Земельного кодексу України. В звязку з чим просить суд визнати протиправним зазначене рішення відповідача та зобовязати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою на вказану земельну ділянку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого зазначив, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою стала невідповідність місця розташування вказаної земельної ділянки вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 07.06.2017. Свою відмову відповідач вважає правомірною, просить в задоволення позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та надав пояснення, тотожні викладеним у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

09.11.2017 позивач звернулася із заявою до відповідача в порядку ст. 118 Земельного кодексу України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,8 га. яка розташована в Рівненському районі на території Новоукраїнської сільської ради для ведення особистого селянського господарства (а.с. 7-8).

Згідно довідки відділу у Рівненському районі Міськрайонного управління у Рівненському районі та місті Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 31-17-0.17,1-6354/176-17 від 06.11.2017 вказана позивачем у заяві земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності (а.с. 9).

11.12.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області розглянуто заяву позивача від 09.11.2017 та надано відмову за № К-6492/0-7949/0/6-17 (а.с. 10).

Підставою для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,8 гектара для ведення особистого селянського господарства на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області вказано наступне.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 07.06.2017 затверджено Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, якою визначено порядок передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації.

Даною постановою встановлено обовязок Держгеокадастру та його територіальних органів формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області. Площа земель, які можуть бути передані безоплатно у власність на території області протягом звітного кварталу, не може перевищувати 25 % від площі земельних ділянок, право оренди на які були продані на території відповідної області у попередньому кварталі. На виконання вказаної постанови Головним управлінням прийнято наказ № 454 від 20.09.2017, яким затверджено Перелік земельних ділянок, які можуть бути передані громадянам у власність у ІV кварталі 2017 року. Крім того, зазначено, що пріоритет у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою та передачі земельних ділянок надається учасникам АТО. Враховуючи наведене, а також те, що місце розташування бажаної земельної ділянки не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 та Переліку земельних ділянок, які можуть бути передані громадянам у власність, затвердженого наказом № 454 від 20.09.2017 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача.

При цьому, суд зазначає, що у своєму листі та у відзиві на позов, відповідач жодних зауважень щодо поданих позивачем документів не вказав.

Отже, представником відповідача не заперечувалося, що позивачем до заяви поданий вичерпний перелік документів, встановлений Земельним кодексом України.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що бажана для позивача земельна ділянка орієнтовною площею 0.8 га для ведення особистого селянського господарства на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності.

Вказане не заперечується і сторонами в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (із змінами) (далі іменується - ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Конституція України гарантує право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ч. 2 ст. 14 Конституції України).

Таке право реалізується громадянами, юридичними особами та державою на правових титулах володіння, користування та розпорядження земельними ділянками.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно із нормами ч. 4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством на території Рівненської області.

Частиною 6 статті 118 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із викладеного слідує, що позивач має право на відведення земельної ділянки. При цьому, частиною сьомою статті 118 ЗК України визначено підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, а саме невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» від 07.06.2017 № 413 затверджено Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Метою Стратегії є створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Пріоритетами управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними є: забезпечення паритету інтересів суспільства, територіальних громад та держави під час здійснення повноважень з розпорядження землями; передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності переважно на умовах оренди на строк не більш як сім років; передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в оренду виключно на земельних торгах (в тому числі тих, строк дії оренди яких припиняється), крім установлених законом випадків; оформлення державними підприємствами, установами та організаціями права користування земельними ділянками, які ними фактично використовуються, у строк до 1 січня 2018 року; забезпечення здійснення заходів з охорони земель, збереження і відтворення родючості ґрунтів; забезпечення відкритості, прозорості, прогнозованості, передбачуваності, послідовності діяльності Мінагрополітики та Держгеокадастру під час формування та реалізації державної політики у сфері земельних відносин; запобігання виникненню корупційних факторів.

Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області (крім надання земельних ділянок особам, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»(учасникам антитерористичної операції), за такою формулою: Sбп = Sаук x 0,25, де Sбп - площа земельних ділянок, яку пропонується передати безоплатно у власність на території відповідної області; Sаук - площа земельних ділянок, право оренди та/або емфітевзису на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу; щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати громадянам у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок. До зазначеного переліку не включаються земельні ділянки, які передбачається надати особам, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (учасникам антитерористичної операції); надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, крім надання земельних ділянок особам, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (учасникам антитерористичної операції); враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян, крім надання земельних ділянок особам, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (учасникам антитерористичної операції).

На виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» від 07.06.2017 №413, Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області винесено наказ «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані громадянам у власність у IV кварталі 2017 року на території Рівненської області» від 20.09.2017 № 454, яким затверджено Перелік земельних ділянок, які можуть бути передані громадянам у власність у IV кварталі 2017 року на території Рівненської області (а.с. 17-18).

Так, подане позивачем клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосувалося земельної ділянки, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Відповідно до Інформації про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у IV кварталі 2017 року на території Рівненської області, яка є Додатком до Наказу від 20.09.2017 № 454, встановлено можливість розпорядження земельними ділянками у Рівненському районі по сільських, селищних радах: Шубківська (20 ділянок), Малошпаківська (9 ділянок) та Зорянська (2 ділянки) (а.с. 18).

Вказана інформація оприлюднена Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області на офіційному веб-сайті.

У сформованому відповідачем переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у IV кварталі 2017 року на території Рівненської області, взагалі були відсутні земельні ділянки в межах Новоукраїнської сільської ради.

Встановлені судом обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що місце розташування об'єкта (земельної ділянки) не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а саме постанові Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413.

Суд звертає увагу, що даною Стратегією удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними передбачено, що Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні: формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області; щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок; надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції; враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян. Для реалізації Стратегії передбачено розроблення проектів нормативно-правових актів.

Разом з тим, будь-яких змін до самого порядку одержання дозволу на розробку проекту землеустрою, передбаченого Земельним кодексом України, у зв'язку із затвердженням вказаної Стратегії, не внесено. Цей нормативний акт не регулює питання виділення землі, оскільки таке регулювання чітко передбачено Земельним кодексом України.

Відтак, посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413, як на підставу для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, на думку суду, є безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що зміст статей 118, 122 ЗК України свідчить про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

До того ж, будь-які законні критерії визначення пріоритетності того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відсутні.

Таким чином викладені відповідачем у листі від 11.12.2017 за № К-6492/0-7949/0/6-17 мотиви для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не містять жодної із передбачених ч.7 ст. 118 ЗК України підстав для такої відмови.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області протиправно відмовило позивачеві у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0,8 га, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 0,8 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області, суд зазначає наступне.

Відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, діяв всупереч положень Земельного кодексу України, а тому суд розцінює відмову відповідача, оформлену листом від 11.12.2017 за № К-6492/0-7949/0/6-17 як протиправну.

Відповідачем не надано будь яких доказів, що земельна ділянка, вказана у заяві ОСОБА_3, була включена на момент відмови у наданні дозволу до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону.

З цих підстав, суд для захисту прав позивача вважає за необхідне зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути заяву Костюк марти Ігорівни про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,80 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем відповідно до квитанції № 0.0.958964036.1 від 08.02.2018, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 704 грн. 80 коп. (а.с. 3).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,8 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка оформлена листом від 11 грудня 2017 року за № К-6492/0-7949/0/6-17 та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути в установленому статтею 118 Земельного кодексу України подане ОСОБА_3 клопотання від 09 листопада 2017 року відповідно до вимог чинного законодавства.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 33000) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області (, вул. Симона Петлюри, 37, м. Рівне, Рівненської області, 33013) у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 травня 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.