Справа № 757/9036/18-а
Суддя: Писанець В. А.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9036/18-а
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року cуддя Печерського районного суду Писанець В. А., розглянувши в спрощеному провадженні у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Фурдуй Лариси Володимирівни, Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: публічне акціонерне товариство «Одеський припортовий завод», Южненська філія ДП «АМПУ»(Адміністрація морського порту «Южний), про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 100174 від 07 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

До суду 19.02.2018 звернувся позивач з адміністративним позовом до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Фурдуй Л. В., Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, за участю третіх осіб ПАТ «Одеський припортовий завод», Южненська філія ДП «Адміністрація морського порту «Южний» про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови № 100174 від 07 лютого 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 59-1 КУпАП у вигляді стягнення штрафу у розмірі 680,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.02.2018 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Фурдуй Л. В. було винесено постанову № 100174 від 07 лютого 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності першого заступника директора АТ «ОПЗ» ОСОБА_1, який, на думку інспектора вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена cт. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 60 Водного кодексу України, у зв'язку з тим, що 04.02.2018 державним інспектором Борисевичем В. Ю. встановлено на причалі № 3 Южненської філії ДП «АМПУ» проведення технологічних операцій з перевантаження аміаку на судно «Gas Snapper». Технології перевантаження не узгодженні з морською екологічною інспекцією Держекоінспекції» та визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 59-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Зі змісту постанови № 100174 від 07 лютого 2018 року вбачається, що 04.02.2018 держінспекторами виявлено початок навантаження аміаком безводним судна «Gas Snapper» силами ПАТ «ОПЗ» на причалі № 3 Южненської філії ДП «Адміністрації морських портів України» за технологічною схемою «резервуар - трубопровід - судно». Проведення вказаної технології перевантаження не узгоджено з Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря.

Позивач, як підставу позову зазначив, що інспектор Фурдуй Л. В., оформляючи протокол та оскаржувану постанову, вважала, що технології перевантаження аміаку на судно мають бути узгоджені AT «ОПЗ» з морською екологічною інспекцією Держекоінспекції, оскільки саме як портового оператора, було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідальну особу за проведення навантажувальних робіт без узгодженої технології перевантаження з органом державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища обов'язковість якої, передбачена законодавством.

Так, позивач стверджує що АТ «ОПЗ» є підприємством хімічної, а не морської галузі та зазначає, що інспектор Фурдуй Л. В. притягнула його до відповідальності у зв'язку з проведенням технологічних операцій з перевантаження аміаку на судно без дозволу органів державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, якщо одержання такого дозволу передбачено законодавством України, посилаючись на те, що Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19.05.2011 № 3392-VІ не передбачено державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, в тому числі морської екологічної інспекції Держекоінспекції чи Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на проведення технологічних операцій з перевантаження аміаку на судно, оскільки, ч. 2 ст. 59-1 КУпАП передбачає, що проведення навантажувальних та розвантажувальних робіт, що можуть призвести до забруднення територіальних і внутрішніх морських вод, здійснене без дозволу органів державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, є порушенням лише тоді, якщо одержання такого дозволу передбачено законодавством України, вжиття заходів адміністративної відповідальності за неотримання дозволу, що не передбачений законодавством не відповідає принципам верховенства права та законності, розумності, а також здоровому глузду, що також підтверджується та висловлена в постанові Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/9048/16-а від 10.04.2017.

Також позивач вказує, що протокол було складено з порушенням п. 2.3 та 2.4 Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 № 264, що правопорушення встановлено 04.02.2018 державним інспектором Борисевичем В. Ю., хоча протокол № 100174 від 07 лютого 2018 року складала саме інспектор Фурдуй Л. В., яка не могла встановити цей факт у зв'язку з тим, що не перебувала під час проведення АТ «ОПЗ» вантажних операцій по завантаженню аміаку на т/х «Gas Snapper» (початок завантаження 04.02.2018 о 22 год. 05 хв., кінець завантаження 05.02.2018 о 19 год. 10 хв.) на причалі №3 Южненської філії ДП «АМПУ».

Крім того, на думку позивача, відповідачем було порушено порядок розгляду адміністративної справи відповідно вимог ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП.

До суду 04.05.2018 надійшов відзив відповідачів з запереченнями щодо адміністративного позову, згідно з якими просили відмовити повністю у задоволені позову ОСОБА_1, зазначаючи що, позивач посилається на правовий статус його підприємства як завода-підприємства хімічної галузі та на нормативно-правові акти, які регулюють його діяльність, але замовчує та не вказує, що Публічне акціонерне товариство «Одеський припортовий завод» є портовим оператором відповідно до Реєстру сайті http://www.uspa.gov.ua/ru/ в розділі «Реєстр морських портів» зазначено, що Публічне акціонерне товариства «Одеський припортовий завод» (причали № 1, № 2, № 3, № 4) - є портовим оператором.

Саме як до відповідальної особи портового оператора, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за проведення навантажувальних робіт без узгодженої технології перевантаження з органом державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, обов'язковість якої, передбачена законодавством.

Також відповідач зазначив, що виявлений факт перевантаження на судно аміаку було встановлення під час проведення навантажувальних робіт, та сам позивач не заперечує проти самого факту навантаження судна «Gas Snapper», початок завантаження 04.02.2018 о 22 год. 05 хв., кінець завантаження 05.02.2018 о 19 год. 10 хв. на причалі № 3 Южненської філії ДП «АМПУ».

Стосовно порушення п. 2.3 та 2.4 Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 № 264 під час складання протоколу та винесення постанови № 100174 від 07 лютого 2018 року, відповідач зазначив, що вся інформація, що стосується відповідного факту правопорушення, особи та місця - зазначена в повному обсязі й відповідно до вимог КУпАП.

02.05.2018 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, у якій позивач посилався на наявність переліку наявних планів локалізації та ліквідації аварійних ситуацій, вказує на створення аварійно-рятувальної служби, наявності автоматичної системи управління при аваріях та інше, що в свою чергу виключає необхідність розробки та погодження РТК з Державною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря.

04.05.2018 до суду від третьої особи АТ «ОПЗ» надійшли письмові пояснення щодо адміністративного позову, у яких представник підтримав позов у повному обсязі і просив задовольнити.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

04.02.2018 о 22 год. 05 хв. АТ «ОПЗ» власними силами проводило завантаження судна т/х «Gas Snapper» аміаком безводним.

Державним інспектором Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря Борисевичем В. Ю. під час виконання своїх обов'язків на пункті екологічного контролю ДП «АМПУ» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.1995 № 198 «Про здійснення екологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон», було зафіксовано на причалі № 3 Южненської філії ДП «АМПУ» проведення технологічних операцій з перевантаження аміаку на судно «Gas Snapper».

Звернувшись до Керівництва Інспекції було встановлено що, у АТ «ОПЗ» відсутня РТК перевантаження аміаку безводного, що погоджена з Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря.

06.02.2018 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Фурдуй Л.В. складено протокол № 100174 про порушення ч. 2 ст. 59-1 КУпАП, а 07.02.2018 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 100174 відносно першого заступника директора AT «ОПЗ» ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за проведення навантажувальних та розвантажувальних робіт, що можуть призвести до забруднення територіальних і внутрішніх морських вод, здійснене без дозволу органів державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Позивач з цим не погодився, та подав до суду адміністративний позов про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання утриматись від вчинення дій старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Фурдуй Л. В., обґрунтовуючи свої доводи наступним.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 1.2. Статуту ПАТ «Одеський припортовий завод» належить до підприємств хімічної промисловості України.

Відповідно до п. 3.2. Статуту АТ «ОПЗ», основним видом діяльності Товариства є виробництво мінеральних добрив та азотних сполук, в тому числі особливо небезпечної хімічної речовини - аміаку, карбаміду, іншої хімічної продукції.

Повний перелік підприємств, установ та організацій морської галузі, які належать до сфери управління Міністерства інфраструктури України та залишаються в державній власності наведено на офіційному інтернет-сайті Мінінфраступктури https://mtu.gov.ua/content/pidvidomchi-organizacii.html серед яких АТ «ОПЗ» відсутнє, тому АТ «ОПЗ» не є підприємством морської галузі та не є портовим оператором.

Суд зазначає наступне:

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» є унітарним підприємством, що складається із центрального апарату (м. Київ), головного представництва (м. Одеса), 18 філіалів в морських портах України та філіала «Дельта - лоцман».

Правопорушення, притягнення до якого стало предметом оскарження цього позову, відбулось на 3 причалі Южненської філії ДП «АМПУ».

На сайті http://www.uspa.gov.ua/ru/ в розділі «Реєстр морських портів» зазначено, що Публічне акціонерне товариства «Одеський припортовий завод» (причали № 1, № 2, № 3, № 4) - є портовим оператором.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про морські порти України», реєстр морських портів України - це електронна база даних з обліку морських портів, метою якої є забезпечення даними, необхідними для виконання завдань у сфері безпеки мореплавства, охорони навколишнього природного середовища, а також для здійснення державного нагляду (контролю). Ведення Реєстру морських портів України здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Реєстр морських портів України (підготовлено з урахуванням проектів постанов Кабінету Міністрів України «Про визначення меж територій морських портів» та «Про внесення змін у додаток до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (щодо визначення меж акваторій морських портів).

В графі «перелік портових операторів» на 4 сторінці Реєстру, вказано ПАТ «ОПЗ».

На сторінці 4 Реєстру, в графі «Перелік послуг оператора» зазначено, що ПАТ «Одеський припортовий завод» здійснює обробку суміжних видів транспорту, перевантаження аміаку, міндобрив, метанолу.

Посилання Позивача на офіційний Інтернет сайт Мінінфраструктури де вказаний повний перелік підприємств, установ та організацій морської галузі, де ПАТ «ОПЗ» відсутнє, як на головний доказ того, що ПАТ «ОПЗ» не є підприємством морської галузі, є безпідставним, з огляду на те, що Законом України «Про морські порти України» встановлено, що саме в «реєстрі морських портів України» знаходиться база даних обліку морських портів.

Таким чином, по інформації з власної веб-сторінки (веб-сайту) ДП «Адміністрація морських портів України», за достовірність оприлюднення якої встановлена відповідальність.

Закон України «Про морські порти України» визначає правові, економічні та організаційні основи діяльності в морських портах України.

Підпунктом 11 пункту 1 статті 1 (яка встановлює визначення термінів) Закону України «Про морські порти України» встановлено, що портовий оператор (стивідорна компанія) - суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію морського терміналу, проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден і пасажирів, а також інші пов'язані з цим види господарської діяльності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки АТ «ОПЗ», здійснюючи господарську діяльність на причалах Южненської філії Державного підприємства «АМПУ», є портовим оператором, тому АТ «ОПЗ» входить до підприємств морської галузі.

Щодо заперечень стосовно проведення технологічних операцій з перевантаження аміаку на судно без дозволу органів державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, якщо одержання такого дозволу передбачено законодавством України, посилаючись на те, що Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19.05.2011 № 3392-VІ не передбачено державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, в тому числі морської екологічної інспекції Держекоінспекції чи Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, посилаючись на Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19.05.2011 № 3392-VІ не передбачено державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, в тому числі морської екологічної інспекції Держекоінспекції чи Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на проведення технологічних операцій з перевантаження аміаку на судно, оскільки, ч. 2 ст. 59-1 КУпАП передбачає, що проведення навантажувальних та розвантажувальних робіт, що можуть призвести до забруднення територіальних і внутрішніх морських вод, здійснене без дозволу органів державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, є порушенням лише тоді, якщо одержання такого дозволу передбачено законодавством України, вжиття заходів адміністративної відповідальності за неотримання дозволу, що не передбачений законодавством не відповідає принципам верховенства права та законності, розумності, а також здоровому глузду, що також підтверджується та висловлена в постанові Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/9048/16-а від 10.04.2017.

З цими висновками погодися не можна з наступних підстав:

У справі № 766/9048/16-а від 10.04.2017 Херсонський міський суд Херсонської області у своєї постанові суд зазначив що, Херсонське представництво ДП «Підприємство із забезпечення нафтопродуктами» розташовано на правому березі річки Дніпро та близько 96 км. від Чорного моря.

Слід зауважити, що листом Український науково-дослідний інститут екологічних проблем від 04.11.2013 № 1412/01-05 повідомив, що офіційно визначеної та встановленої верхньої (за течією) межі гирлової ділянки р. Дніпро, зокрема, для використання у цілях, визначених у п. 2 «Правилах охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення» (постанова КМУ від 29.03.2002 № 431), на разі не існує.

Херсонський міський суд Херсонської області зазначено, що п. 27 Постанови КМУ № 269 від 29.02.1996 встановлює вимоги до підприємств морської галузі, до яких ДП «Підприємство із забезпечення нафтопродуктами» не відноситься. Тому, діюча робоча технологічна карта ДП «Підприємство із забезпечення нафтопродуктами» не потребує узгодження із Держекоінспекцією.

На відмінність від ДП «Підприємство із забезпечення нафтопродуктами», АТ "ОПЗ" відноситься до підприємств морської галузі та є портовим оператором враховуючі, що виробнича діяльність якого здійснюється безпосередньо у внутрішніх морських водах і в водах територіального моря України, суд вважає обґрунтованим посилання Відповідача на обов'язковість розроблення та погодження технології перевантаження щодо кожного виду вантажів з морськими екологічними інспекціями.

Так, відповідно до пункту 8.1 наказу Міністерства Інфраструктури № 348 від 05.06.2013 «Про затвердження Правил надання послуг у морських портах України», портові оператори (оператори термінала) здійснюють технологічні процеси вантажних операцій, що є сукупністю технологічних операцій, пов'язаних з передачею вантажів з одного виду транспорту на інший через склад, або минаючи його на підставі такої робочої технологічної документації: РТК, які повинні регламентувати технологічні процеси вантажної операції та ін.

Пунктом 2.1 наказу Міністерства Інфраструктури № 348 від 05.06.2013 «Про затвердження Правил надання послуг у морських портах України», встановлено, що робоча технологічна карта - це технологічна документація, що розробляється в порту на підставі карт типових технологічних процесів для кожного вантажу (групи однорідних у технологічному відношенні вантажів) і в сукупності охоплює всю номенклатуру вантажів, які перевантажуються в порту за затвердженими технологічними схемами.

Відповідно до пункту 8.4. наказу Міністерства Інфраструктури № 348 від 05.06.2013 «Про затвердження Правил надання послуг у морських портах України», РТК портові оператори (оператори терміналів) розробляють для кожного вантажу (групи однорідних у технологічному відношенні вантажів), що в сукупності повинно охоплювати всю номенклатуру вантажів, які перевантажуються портовим оператором (оператором термінала).

Пунктом 27 Постанови КМУ України № 269 від 29.02.1996 «Про затвердження Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення» встановлено, що підприємства морської галузі узгоджують технологію перевантаження щодо кожного виду вантажів з морськими екологічними інспекціями Держекоінспекції.

Відповідно до пункту 6.5 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 257 від 27.05.2005 «Про затвердження Правил технічної експлуатації портових гідротехнічних споруд», під час перевантаження наливних вантажів необхідно вжити заходів щодо запобігання їхньому розливанню й попаданню в навколишнє середовище.

Так, обов'язки суб'єктів господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту щодо виконання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища встановлені:

- Пунктом 7 наказу Міністерства інфраструктури України від 21.09.2013 № 631: суб'єкти господарювання, що проводять перевантаження вантажів, які містять небезпечні хімічні та сипкі речовини, повинні:

не допускати забруднення або засмічення акваторії та території морського порту, збирати та передавати за договорами для подальшого безпечного поводження (у тому числі розміщення) усі види відходів та забруднених вод, що утворюються в результаті їх діяльності;

розробляти плани заходів і здійснювати разом з Адміністрацією заходи щодо зменшення обсягів викидів (скидів) забруднюючих речовин у довкілля та утворення відходів, запобігання забрудненню акваторій, територій морських портів та прибережних вод морів під час зберігання і перевалки вантажів, що містять небезпечні хімічні та сипкі речовини;

впроваджувати ефективні методи і технічні засоби щодо запобігання втратам нафти, нафтопродуктів і вантажів, що містять небезпечні хімічні та сипкі речовини, під час їх навантаження та розвантаження;

дотримуватись вимог технологічних схем, затверджених адміністрацією морського порту;

облаштовувати спеціальні причали для приймання та відправки вантажів, що містять небезпечні хімічні та сипкі речовини, приміщення для їх зберігання та перепакування, а також майданчики для знешкодження залишків небезпечних речовин;

збирати, очищати, знешкоджувати забруднені води, що утворюються під час промивання вантажних місткостей, а також стічні води акваторії та території морських портів, терміналів, причалів та інших споруд;

розробляти та здійснювати разом з Адміністрацією заходи щодо запобігання забрудненню акваторії та території морських портів під час зберігання та перевалки нафти, нафтопродуктів та/або зрідженого вуглеводного газу;

Статтею 20 Закону України «Про морські порти України» встановлено:

1. суб'єкти господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту, зобов'язані:

1) дотримуватися встановленого у морському порту порядку;

2) здійснювати експлуатацію об'єктів інфраструктури морського порту відповідно до вимог безпеки, законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

3) забезпечувати можливість здійснення повноважень органами доходів і зборів, органами охорони державного кордону та іншими державними органами, що здійснюють свої повноваження у морському порту;

4) забезпечувати рівний доступ до послуг, що надаються в морському порту, та відкритість доступу до відомостей про такі послуги;

5) негайно інформувати адміністрацію морського порту про виникнення ситуацій, що створюють загрозу безпеці мореплавства та/або провадженню діяльності у морському порту;

6) сприяти проведенню розслідування причин виникнення аварійних морських подій.

2. Суб'єкти господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту, несуть відповідальність за недотримання вимог законодавства з безпеки мореплавства, охорони праці, пожежної, санітарної, екологічної безпеки відповідно до закону.

Також позивач зазначив, що під час здійснення вантажних операцій із завантаження аміаку на судна керується Постійним технологічним регламентом Цеху перевантаження аміаку № 2200-00-09. Слід зазначити, що ці документи безпосередньо відносяться до виробничих процесів позивача пов'язаних з господарською діяльністю, але не можуть підміняти собою погоджену з Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря РТК, щодо перевантаження аміаку безводного з технологічних труб до судна, які виконуються працівниками позивача на причалі № 3 Южненської філії ДМ «АМПУ».

Отже, враховуюче вищенаведене, суд дійшов висновку, що АТ «ОПЗ» повинен був розробити та погодити з Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря РТК щодо перевантаження аміаку безводного на причалі № 3 Южненської філії ДМ «АМПУ».

Позивач зазначає, що інспектор Фурдуй Л. В. притягнув його до відповідальності у зв'язку проведення технологічних операцій з перевантаження аміаку на судно без дозволу органів державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, якщо одержання такого дозволу передбачено законодавством України, посилаючись на те, що Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19.05.2011 № 3392-VІ не передбачено державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, в тому числі морської екологічної інспекції Держекоінспекції чи Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на проведення технологічних операцій з перевантаження аміаку на судно, оскільки, ч. 2 ст. 59-1 КУпАП передбачає, що проведення навантажувальних та розвантажувальних робіт, що можуть призвести до забруднення територіальних і внутрішніх морських вод, здійснене без дозволу органів державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, є порушенням лише тоді, якщо одержання такого дозволу передбачено законодавством України, вжиття заходів адміністративної відповідальності за неотримання дозволу, що не передбачений законодавством не відповідає принципам верховенства права та законності, розумності, а також здоровому глузду, та жодним нормативно-правовим актом не передбачено порядку та необхідність отримання дозволу на проведення навантажувально-розвантажувальних робіт у Держекоінспекціїї.

Суд зазначає, що з цими висновками погодитись не можна з наступного, так Позивач у своїх доводах керується лише Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19.05.2011 № 3392-VІ, яким не передбачено державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, в тому числі морської екологічної інспекції Держекоінспекції чи Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, не враховуючи інші нормативні акти України.

Так, РТК - технологічна документація, що розробляється в порту на підставі карт типових технологічних процесів для кожного вантажу (групи однорідних у технологічному відношенні вантажів) і в сукупності охоплює всю номенклатуру вантажів, які перевантажуються в порту за затвердженими технологічними схемами та не є само по собі документом дозвільного характеру.

Відповідальність відповідно ч. 2 ст. 59-1 КУпАП передбачає проведення навантажувально-розвантажувальних робіт без дозволу органів державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, об'єктивна сторона правопорушення полягає у проведення навантажувально-розвантажувальних робіт, що можуть призвести до забруднення територіальних і внутрішніх морських вод, без дозволу органів державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища, та за своєю правовою природою передбачає позитивну оцінку уповноваженого органу державної екологічної інспекції щодо дотримання норм екологічної безпеки під час проведення навантажувально-розвантажувальних робіт з вантажами відповідно до розробленої робочої технологічної карти на підставі вимог п.п. 8.1, 8.4 наказу Міністерства Інфраструктури № 348 від 05.06.2013 «Про затвердження Правил надання послуг у морських портах України», п. 27 Постанови КМУ України № 269 від 29.02.1996 «Про затвердження Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення», пункту 6.5 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 257 від 27.05.2005 «Про затвердження Правил технічної експлуатації портових гідротехнічних споруд», отже Позивач дійшов хибного висновку щодо безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності інспектор Фурдуй Л. В. відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КУпАП як відповідальної особи щодо проведення навантажувальних робіт судна «Gas Snapper» аміаком безводним АТ «ОПЗ» як портового оператора, що здійснювалися власними силами підприємства за участю його працівників, на причалі № 3 Южненської філії ДМ «АМПУ» без погодженої РТК з органом державного контролю в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Таким чином суд не погоджується з посиланнями позивача на неправомірність дій щодо притягнення його до адміністративної відповідальності старшого інспектора відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КУпАП, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні чинного законодавства України.

Позивачем не згоден з підставами виявлення факту навантаження судна АТ «ОПЗ» з боку інспектора, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2017 інспектор здійснював заходи державного нагляду (контролю) стосовно проведення АТ «ОПЗ» вантажних операцій по завантаженню аміаку на судна за відсутності підстав та з порушенням встановленого законодавством України порядку, внаслідок цього права та законні інтереси АТ «ОПЗ» порушуються.

Але суд з цими висновками погодитися не може з наступних підстав, так, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.1995 № 198 «Про здійснення екологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон» держінспектори Інспекції в пункті пропуску через державний кордон на території Южненської філії ДП «АМПУ», у тому числі й причал № 3, здійснюють екологічний та радіологічний контроль товарів та транспортних засобів, у тому числі водних транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України шляхом взаємодії з митними органами згідно ст. 319 Митного кодексу України, відповідно до Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 451, постанови Кабінету Міністрів України від 05.10.2011 № 1031 «Деякі питання здійснення державного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України», постанови Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 № 269 «Про затвердження Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення», отже, інспектор, встановив факт навантаження «Gas Snapper» аміаком безводним АТ «ОПЗ» під час виконання своїх службових обов'язків, а не в рамках Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2017.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач надав достатньо належних, обґрунтованих та допустимих доказів щодо підтвердження правомірності своїх дій.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Фурдуй Лариси Володимирівни, Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: публічне акціонерне товариство «Одеський припортовий завод», Южненська філія ДП «АМПУ»(Адміністрація морського порту «Южний), про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 100174 від 07 лютого 2018 року - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В. А. Писанець