Справа № 826/10836/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 травня 2018 року 09:00 № 826/10836/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у склад судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Голови Державного агентства рибного господарства України

Державного агентства рибного господарства України

третя особа,

яка не заявляє

самостійних

вимог на предмет

спору ОСОБА_2

про зобов'язання вчинити дії,

представники позивача - ОСОБА_3;

учасників відповідача-1 - не прибув;

справи: відповідача-2 - ОСОБА_4

третьої особи - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1) до Голови Державного агентства рибного господарства України Коваліва Яреми Богдановича (далі - відповідач або Голова), за участю третьої особи - Державного агентства рибного господарства України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 18.07.2016 (суддя Аблов Є.В.) у справі № 826/10836/16 позовну заяву залишено без руху з підстав ненадання до суду копії всіх документів, що приєднуються до позовної заяви для вручення відповідачу та третій особі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.08.2016 відкрито провадження у адміністративній справі № 826/10836/16 та призначено до судового розгляду колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ від 10.10.2017 № 5148 справу передано на розгляд судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2017 судом прийнято справу до провадження та призначено до судового розгляду у судове засідання; залучено ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2018 (підстава перерозподілу: згідно п. 6 засад автоматизованої системи документообігу), справу визначено до розгляду одноособово суддею Пащенком К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.02.2018 залучено Державне агентство рибного господарства України до участі у справі в якості співвідповідача; замінено відповідача - Голову Державного агентства рибного господарства України Коваліва Ярема Богдановича на Голову Державного агентства рибного господарства України.

У засіданнях 22.02.2018 та 22.03.2018 судом оголошувалась перерва.

В судове засідання 12.04.2018 представник відповідача-1 не прибув, причин неявки не повідомив. Представники: позивача, відповідача-2 та третьої особи звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження.

З приводу заявленого клопотання, суд відмічає, що не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи відповідач-1 явку свого представника у судове засідання не забезпечив, з урахуванням чого адміністративна справа, відповідно до ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, розглядається у порядку письмового провадження.

Поряд з цим, суд також зазначає, у судовому засіданні 12.04.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. В частині обґрунтувань позову (з урахуванням поданих уточнень згідно додаткових пояснень від 30.01.2018 та заяви від 26.02.2018, які прийняті судом до розгляду), представник позивача зазначив, що відповідачем-1 протиправно не прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства України у Запорізькій області. Відтак, на думку позивача, наявні підстави для зобов'язання відповідача-1, на підставі пропозиції конкурсної комісії Державного агентства рибного господарства України, оформленого витягом з протоколу № 31 від 28.04.2016, прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, шляхом видання відповідного наказу.

Відповідач-1 відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Проти задоволення позову представник відповідача-2 заперечив, при цьому зауважив на його безпідставності та необґрунтованості.

Третя особа, в наданих до суду поясненнях від 16.02.2018, просить суд у задоволенні позову відмовити. В поясненнях звернув увагу, що суд не може зобов'язати відповідача-1 призначити позивача на посаду без попереднього погодження його кандидатури з Міністром аграрної політики та продовольства і Головою Запорізької обласної державної адміністрації.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Державного агентства рибного господарства (по тексту - Держрибагентство) від 24 березня 1016 року № 92 «Про оголошення повторно конкурсу на заміщення вакантних посад», оголошено конкурс на заміщення вакантних посад державних службовців Держрибагентства, зокрема, на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області.

З протоколу № 31 від 28.04.2016 засідання конкурсної комісії Держрибагентства видно, що комісією прийнято рішення (на підставі розгляду поданих документів, результатів іспиту та співбесід) рекомендувати Голові Держрибагентства призначити ОСОБА_1 на посаду начальника Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області.

Позивач стверджує, що до повноважень Голови Держрибагентства належить призначення громадян України, які пройшли конкурсний відбір. Втім, рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області прийнято не було. Окрім того, позивач зауважує, що станом на 30.11.2016 (на момент проходження конкурсу), надавав згоду на проведення спеціальної перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади».

Розглядаючи спір по суті, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Законом України «Про державну службу» (в тексті - Закон), Порядком проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затв. постановою Кабінету міністрів України від 15 лютого 2002 року № 169 (по тексту - Порядок), Положенням про Державне агентство рибного господарства України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895 (тут і по тексту відповідні нормативно-правові акти наведено в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 21 Закону, вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу.

У відповідності до ст. 22 Закону, з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов'язки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

За ст. 23 Закону, інформація про вакантну посаду державної служби оприлюднюється на офіційних веб-сайтах державного органу, в якому проводиться конкурс, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, відповідно до цього Закону і Порядку проведення конкурсу. Рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії "А" приймає суб'єкт призначення, на вакантні посади державної служби категорій "Б"і "В" - керівник державної служби відповідно до цього Закону. Суб'єкт призначення або керівник державної служби забезпечує оприлюднення та передачу центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та його умови в електронній формі не пізніше наступного робочого дня з дня підписання відповідного наказу (розпорядження).

Особа, яка бажає взяти участь у конкурсі, подає в установленому порядку до конкурсної комісії такі документи: 1) копію паспорта громадянина України; 2) письмову заяву про участь у конкурсі із зазначенням основних мотивів щодо зайняття посади державної служби, до якої додається резюме у довільній формі; 3) письмову заяву, в якій повідомляє, що до неї не застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та надає згоду на проходження перевірки та на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до зазначеного Закону; 4) копію (копії) документа (документів) про освіту; 5) посвідчення атестації щодо вільного володіння державною мовою; 6) заповнену особову картку встановленого зразка; 7) у разі проведення закритого конкурсу - інші документи для підтвердження відповідності умовам конкурсу; 8) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Державні службовці державного органу, в якому проводиться конкурс, які бажають взяти участь у конкурсі, подають лише заяву про участь у конкурсі (ст. 25 Закону).

Служба управління персоналом державного органу, в якому проводиться конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність встановленим законом вимогам та повідомляє кандидата про результати такої перевірки. Кандидати, документи яких пройшли перевірку, передбачену частиною першою цієї статті, проходять тестування відповідно до Порядку проведення конкурсу, затвердженого Кабінетом Міністрів України (ст. 26 Закону).

Частинами 1, 2 статті 28 Закону передбачено, що рішення конкурсної комісії оформляється протоколом, який підписується присутніми на засіданні членами комісії, не пізніше ніж протягом трьох календарних днів після його проведення і зберігається в державному органі, в якому проводився конкурс, протягом п'яти років. Інформація про переможця конкурсу оприлюднюється на офіційних веб-сайтах центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, та державного органу, в якому проводився конкурс, не пізніше наступного робочого дня після підписання протоколу засідання конкурсної комісії відповідно до Порядку проведення конкурсу.

Суд вказує, що зазначеними нормативними приписами Закону визначаються процедурні питання, як то: конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби; порядку проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби; оприлюднення інформації про вакантну посаду державної служби та оголошення про проведення конкурсу; порядку визначення відповідності кандидатів умовам конкурсу; оформлення та оприлюднення результатів конкурсу.

Порядок проведення конкурсу визначає: 1) умови проведення конкурсу; 2) вимоги щодо оприлюднення інформації про вакантну посаду державної служби та оголошення про проведення конкурсу; 3) склад, порядок формування та повноваження конкурсної комісії; 4) порядок прийняття та розгляду документів для участі в конкурсі; 5) порядок проведення тестування, співбесіди, інших видів оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби; 6) методи оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби (ст. 22 Закону).

Так, згідно із пунктами 1, 2 Порядку, конкурсний відбір проводиться на заміщення вакантних посад державних службовців третьої - сьомої категорій, крім випадків, коли законами України встановлено інший порядок заміщення таких посад. Конкурс на заміщення вакантної посади державного службовця повинен забезпечувати конституційне право рівного доступу до державної служби громадян України.

Особи, які подали необхідні документи до державного органу для участі у конкурсі, є кандидатами на зайняття вакантної посади державного службовця (п. 8 Порядку).

Конкурс проводиться поетапно: 1) публікація оголошення державного органу про проведення конкурсу в пресі або поширення його через інші засоби масової інформації; 2) прийом документів від осіб, які бажають взяти участь у конкурсі, та їх попередній розгляд на відповідність встановленим кваліфікаційним вимогам до відповідного рівня посади; 3) проведення іспиту та відбір кандидатів (п. 9 Порядку).

Відповідно до пункту 10 Порядку державний орган, у якому проводиться конкурс, зобов'язаний опублікувати оголошення про проведення конкурсу в пресі або поширити його через інші офіційні засоби масової інформації не пізніше ніж за місяць до початку конкурсу та довести його до відома працівників органу, в якому оголошується конкурс.

За правилами передбаченими пунктом 13 Порядку, особи, які бажають взяти участь у конкурсі, подають до конкурсної комісії державного органу, в якому проводиться конкурс, такі документи: заяву про участь у конкурсі, в якій зазначається про ознайомлення заявника із встановленими законодавством обмеженнями щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби; заповнену особову картку (форма П-2 ДС) з відповідними додатками; дві фотокартки розміром 4 х 6 см; копії документів про освіту, підвищення кваліфікації, присвоєння вченого звання, присудження наукового ступеня; декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, передбаченою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції"; копію документа, який посвідчує особу; копію військового квитка (для військовослужбовців або військовозобов'язаних); довідку про допуск до державної таємниці (у разі його наявності). Особи, які працюють у державному органі, де оголошено конкурс, і бажають взяти у ньому участь, зазначених документів до заяви не додають.

Забороняється вимагати відомості та документи, подання яких не передбачено законодавством (пункт 15 Порядку).

Пункт 29 Порядку встановлює, що рішення комісії приймається простою більшістю голосів присутніх на її засіданні членів конкурсної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови комісії. У рішенні комісії, що подається керівнику державного органу, обов'язково зазначаються пропозиції щодо призначення конкретного кандидата на вакантну посаду державного службовця та визначаються кандидатури для зарахування до кадрового резерву.

Як видно з матеріалів справи, на підставі наказу 92 від 24.03.2016 Голови Держрибагентства - Ковалів Я.Б. оголошено конкурс на заміщення вакантних посад державних службовців Держрибагентства, зокрема, на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області.

Згідно протоколу № 30 від 27.04.2016 засідання конкурсної комісії Держрибагентства, за результатами оцінювання та підбиття підсумків іспиту, вирішено провести співбесіду з ОСОБА_1, як особою, що успішно склав іспит.

Засіданням конкурсної комісії Держрибагентства прийнято рішення, що оформлене протоколом № 31 від 28.04.2016, яким ухвалено рекомендувати Голові Держрибагентства призначити ОСОБА_1 на посаду начальника Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області.

Таким чином, після проведення відповідного конкурсу, за його результатами конкурсною комісією Держрибагентства рекомендовано Голові Держрибагентства призначити ОСОБА_1 на посаду начальника Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області.

За п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 17 Закону, керівник державної служби в державному органі організовує планування роботи з персоналом державного органу, в тому числі організовує проведення конкурсів на зайняття вакантних посад державної служби категорій "Б"і "В", забезпечує прозорість і об'єктивність таких конкурсів відповідно до вимог цього Закону; призначає громадян України, які пройшли конкурсний відбір, на вакантні посади державної служби категорій "Б" і "В", звільняє з таких посад відповідно до цього Закону.

Згідно із пунктом 32 Порядку, рішення про призначення на посаду державного службовця та зарахування до кадрового резерву приймає керівник державного органу на підставі пропозиції конкурсної комісії протягом місяця з дня прийняття рішення конкурсною комісією.

На посаду державної служби призначається переможець конкурсу. Рішення про призначення приймається на посади державної служби категорій "Б" і "В" - керівником державної служби (ст. 31 Закону).

Держрибагентство у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання. Голова Держрибагентства є Головним державним інспектором рибоохорони України. Голова Держрибагентства очолює Держрибагентство, здійснює керівництво його діяльністю (п.п. 9, 11, 12 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895).

За статтею 51 Кодексом законів про працю України, однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Виходячи з наведених обставин та нормативних приписів, суд вказує, що відповідачами не подано доказів вчинення Головою Держрибагентства дій (не прийнято рішення шляхом видачі наказу) про призначення ОСОБА_1, який успішно пройшов конкурсний відбір, на посаду начальника Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, що слідує з листа № 3-12.1-19/3509-16 від 30.06.2016 відповідача-2, а також додатково відмічено останнім в листі № 1-12-1-6/4207-16 від 05.08.2016, що, за викладеного, свідчить про порушення конституційного права позивача на працю відповідно до вакантної посади державної служби.

Окремо суд відмічає, що конкурсна комісія повідомляє кандидатів про результати конкурсу протягом трьох днів після його завершення. Якщо посада, на заміщення якої проведено конкурс, передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища чи належить до посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством з питань запобігання корупції, відібраний для призначення на таку посаду кандидат протягом трьох днів з дати одержання повідомлення про результати конкурсу надає письмову згоду на проведення спеціальної перевірки відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та медичну довідку про стан здоров'я за формою, затвердженою МОЗ, щодо перебування особи на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров'я (п. 31 Порядку).

Відповідно до статті 56 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон № 1700-VII), стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто. Організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату, на зайняття посади в якому претендує особа, крім випадків, установлених законом. Для забезпечення організації проведення спеціальної перевірки керівник відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату може визначити відповідальний структурний підрозділ.

Згідно із частиною 1 статті 57 Закону №1700-VII, спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою особи, яка претендує на зайняття посади, у строк, що не перевищує двадцяти п'яти календарних днів з дня надання згоди на проведення спеціальної перевірки. У разі ненадання особою такої згоди питання щодо призначення її на посаду не розглядається. Порядок проведення спеціальної перевірки та форма згоди на проведення спеціальної перевірки затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, щоб організувати проведення спеціальної перевірки стосовно особи, яка претендує на зайняття посади керівника державного органу необхідно вчинити ряд дій зокрема, отримати письмову згоду на проведення такої перевірки та відповідні документами, перелік яких наведений в статті 57 Закону України «Про запобігання корупції» та надіслати до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей запит про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття відповідної посади, встановленої законодавством форми.

З матеріалів справи випливає, що станом на момент проведення конкурсу позивач перебував на посаді головного державного інспектора відділу оперативного реагування Головрибводу, тобто на час проведення конкурсу він перебував на державній службі, та надавав згоду на проведення спеціальної перевірки, що підтверджується наказом від 30.11.2016 та довідкою «Про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади»». Враховуючи наведене, судом відхиляються викладені відповідачем-2 та третьою особою заперечення щодо ненадання ОСОБА_1 згоди на проведення спеціальної перевірки, оскільки така згода, по суті, надавалася.

Окрім цього, суд враховує, що позивач претендував на вакантну посаду та пройшов конкурс, однак відповідачем-2 не було офіційно повідомлено про подання заяви на проведення спеціальної перевірки (доказів зворотного до суду не надано, незважаючи про посилання як відповідачем-2 так і третьою особою на здійснення такого повідомлення). Суд також зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 28 Закону, служба управління персоналом державного органу, в якому проводився конкурс, надсилає кожному кандидату письмове повідомлення про результати конкурсу протягом п'яти календарних днів з дня їх оприлюднення. Втім, до суду не представлено доказів повідомлення ОСОБА_1 про визнання його переможцем, у зв'язку із чим суд не приймає до уваги посилання відповідача-2 та третьої особи щодо невизначеності способу повідомлення учасників конкурсу про його результати.

Щодо викладених відповідачем-2 та третьою особою заперечень стосовно призначення Головою Держрибагентства на посаду керівників та заступників керівників самостійних структурних підрозділів апарату Держрибагентства за погодженням із Міністром аграрної політики та продовольства і Головою Запорізької обласної державної адміністрації, суд зауважує, що у відповідності до п.п. 6 п. 12 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Голова Держрибагентства призначає на посаду та звільняє з посади за погодженням із Міністром аграрної політики та продовольства керівників та заступників керівників самостійних структурних підрозділів апарату Держрибагентства.

В той же час, за пп. 24 вказаного положення, Голова Держрибагентства здійснює інші повноваження, визначені законом.

За п. 16 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», керівник центрального органу виконавчої влади призначає на посади за погодженням із відповідним міністром та головами відповідних місцевих державних адміністрацій, звільняє з посад керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади. Водночас, згідно ч. 2 ст. 3 відповідного нормативно-правого акту, організація, повноваження і порядок діяльності міністерств, інших центральних органів виконавчої влади визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України.

Так, приймаючи до уваги, що в силу ст. 17 Закону, саме керівник державної служби в державному органі призначає громадян України, які пройшли конкурсний відбір, і відповідний Закон має вищу юридичну силу відносно Положення про Державне агентство рибного господарства України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, з урахуванням того, що повноваження керівника державної служби в державному органі визначає Закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця, і такий Закон, виходячи з зауваженого, є спеціальним по відношенню до Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», суд застосовує правила призначення громадян України, які пройшли конкурсний відбір, саме у визначеному Законом порядку, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях. Тобто суд застосовує правило призначення громадян України, які пройшли конкурсний відбір, саме керівником державної служби в державному органі.

Додатково суд також звертає увагу, що Головою Запорізької обласної державної адміністрації рекомендовано ОСОБА_1 для призначення на посаду начальника Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, про що відображено в листі від 18.07.2016 № 08-36/2273 відповідного суб'єкта обласної державної адміністрації. Про таке погодження відповідач-2 був повідомлений, що слідує з листа останнього № 1-12-1-6/4207-16 від 05.08.2016. Окрім того, у відповідному листі відповідач-2 також зауважив, що Головою Державного агентства рибного господарства України прийнято рішення про не призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області.

Зважаючи на викладене, судом відхиляються аргументи відповідача-2 та третьої особи у частині процедурних питань щодо повноважень Голови Держрибагентства призначення керівників самостійних структурних підрозділів Держрибагентства.

Також судом не приймається до уваги посилання третьою особою на постанову Окружного адміністративного суду від 27.10.2017 у справі № 808/3380/16, з тих підстав, що викладені у постанові обставини не стосуються предмета доказування у справі № 826/10836/16, як такого.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

За переконанням суду, відповідач-1 не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні, у відповідності до положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, а також приймаючи до уваги, що рішення про призначення на посаду державного службовця та зарахування до кадрового резерву приймає керівник державного органу на підставі пропозиції конкурсної комісії протягом місяця з дня прийняття рішення конкурсною комісією, втім відповідач-1 відповідного рішення не прийняв, суд вважає, що наявні правові підстави зобов'язати Голову Державного агентства рибного господарства України на підставі пропозиції конкурсної комісії Державного агентства рибного господарства України, оформленого витягом з протоколу № 31 від 28.04.2016, прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, шляхом видання відповідного наказу, що, в свою чергу, забезпечить ефективний захист прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, як то відповідача-2 у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72- 77, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1, з урахуванням поданих уточнень, задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Голову Державного агентства рибного господарства України на підставі пропозиції конкурсної комісії Державного агентства рибного господарства України, оформленого витягом з протоколу № 31 від 28.04.2016, прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, шляхом видання відповідного наказу.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства рибного господарства України (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 45-А, ідентифікаційний код 37472282) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К.С. Пащенко