Справа № 826/1295/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 травня 2018 року № 826/1295/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій №1"
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 17.08.2016 № ,
представник позивача: не прибув,

представник відповідача: Полякова Світлана Борисівна (довіреність від 20.10.2016 № 32/26-50-10-20),

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій №1" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 17.08.2016 № .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій за період жовтень - листопад 2015 року за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладених, оскільки до 16.02.2016 був відсутній порядок їх застосування у той час, як відповідно до положень Податкового кодексу України відповідач мав застосовувати відповідні штрафні санкції виключно згідно відповідного порядку затвердженого центральним органом виконавчої влади. Також позивач посилався на те, що у податкового органу були відсутні повноваження на проведення камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість, оскільки податкові накладні та розрахунки коригувань до них відповідно до положень чинного законодавства не є податковою звітністю, а отже своєчасність їх реєстрації не може бути перевірена під час проведення камеральної перевірки.

Представник позивача через канцелярію суду подав клопотання щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що строки проведення камеральної перевірки встановлені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України застосовуються лише щодо проведення камеральних перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість та не можуть бути застосовані до перевірки дотримання інших вимог податкового законодавства з податку на додану вартість. Також відповідач посилався на те, що відсутність розробленого та затвердженого порядку (механізму) застосування штрафних санкцій не виключає відповідальності за порушення у вигляді штрафу прямо передбаченого Податковим кодексом України.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

02.08.2016 Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладених, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладеної Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій №1" за результатами якої складено акт №151/26-50-12-01-10/04012276.

Відповідно до зазначеного акту встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладених в Єдиному реєстрі податкових накладених, а саме, порушено на 3 дні термін реєстрації податкових накладних від 08.10.2015 № 17 на суму 75000,00 грн. та від 12.11.2015 № 56 на суму 2083,33 грн.

На підставі акту від 02.08.2016 №151/26-50-12-01-10/04012276 прийнято податкове повідомлення - рішення від 17.08.2016 № , яким застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 7 708,33 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України від 21.12.2016 № 27505/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Публічне акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій №1" не погоджуючись з податковим повідомленням - рішення від 17.08.2016 № , вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду не були порушені з огляду на наступне.

Спірні правовідносини виникли в період з 08.10.2015 по 17.08.2016, а отже до них мають застосовуватись норми права чинній на момент їх виникнення.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У свою чергу, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Статтею 76 Податкового кодексу України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Таким чином метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН), арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов'язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 1201, 1202 Податкового кодексу України.

Тобто надані контролюючому органу повноваження проводити камеральні перевірки на підставі даних ЄРПН охоплюють, у тому числі, питання дотримання термінів реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Отже, враховуючи положення підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, камеральною перевіркою (у контексті спірних правовідносин) вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу на підставі даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, яка складається, зокрема, і з даних ЄРПН, що свідчить про правомірність дій відповідача при проведенні камеральної перевірки щодо термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за результатами якої складено акт від 02.08.2016 №151/26-50-12-01-10/04012276.

Безпідставність посилань позивача на Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України № 165 від 14.06.2013, зумовлюється наступним.

Зазначеними Методичними рекомендаціями передбачено алгоритм дій контролюючого органу при проведенні камеральної перевірки податкової звітності, що не є виключним предметом дослідження у ході такої перевірки, як зазначалося вище згідно з підпунктом 75.1.1 пункту75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України № 165 від 14.06.2013, в той час як з 01.01.2015 законодавець розширив предмет камеральної перевірки, доповнивши підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України положеннями, відповідно до яких предметом камеральної перевірки, окрім даних податкової звітності, є також дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість (зокрема, дані Єдиного реєстру податкових накладних).

Також суд вважає безпідставними та такими, що не стосуються спірних правовідносин, посилання позивача на те, що контролюючий орган при проведенні камеральної перевірки може перевіряти дані Єдиного реєстру податкових накладних та при виявленні розбіжностей - провести документальну позапланову виїзну перевірку, оскільки вказана підстава для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, передбачена абзацом 16 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, виникає у разі виявлення податковим органом розбіжностей між даними податкових декларацій та даними ЄРПН, що у даному випадку відповідач взагалі не досліджував у ході камеральної перевірки позивача.

Таким чином, відповідачем правомірно проведено камеральну перевірку позивача з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних, за результатами якої складено акт від 02.08.2016 №151/26-50-12-01-10/04012276.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 06.03.2018 у справі №821/193/17 (адміністративне провадження №К/9901/1857/17)

Відповідно до пункту 201.10 статті 210 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Пунктом 35 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України встановлено, що норми пункту 11201.1 статті 1201 Податкового кодексу України не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, складених до 01.10.2015.

Отже податкові накладні які були складені після 01.10.2015, відповідно як у даній справі, у листопаді та грудні 2015 року мають бути зареєстровані у ЄРПН протягом 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.

З огляду на зазначене, якщо податкові накладні були складені після 01.10.2015 і фактично зареєстровані в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, то до платника податку, відповідального за їх реєстрацію в ЄРПН, застосовуються штрафні санкції, визначені в статті 1201 Податкового кодексу України.

Актом від 02.08.2016 №151/26-50-12-01-10/04012276 встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладених в Єдиному реєстрі податкових накладених, а саме, порушено на 3 дні термін реєстрації податкових накладних від 08.10.2015 № 17 на суму 75000,00 грн. та від 12.11.2015 № 56 на суму 2083,33 грн.

До 01.01.2016, а отже в період щодо якого було встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації частини податкових накладних пунктом 1201.3 статті 1201 Податкового кодексу України передбачалось, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII названий пункт статті 1201 Податкового кодексу України було виключено.

Суд вважає, що прийняття чи не прийняття Порядку застосування штрафних санкцій (штрафу), передбачених статтею 1201 Податкового кодексу України за порушення 15-денного терміну реєстрації податкових накладних, не може впливати на дію вказаної норми Податкового кодексу України або скасовувати її дію. Відсутність порядку застосування штрафних санкцій не звільняє позивача від відповідальності, передбаченої Податковим кодексом України за несвоєчасну реєстрацією податкових накладених та не свідчить про відсутність у податкового органу повноважень щодо застосування штрафних санкцій за вказане порушення, передбаченого вказаним Кодексом.

Крім того суд звертає увагу на наступне.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII не було ані введено нових видів відповідальності за порушення податкового законодавства, ані збільшено розмір відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Фактично, цим законом було змінено лише процедуру застосування штрафних санкцій, що не може вважатись погіршенням становища платника податків.

Позивачем, як було встановлено судом не наведено жодного обґрунтування щодо відсутності фактів порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладених в Єдиному реєстрі податкових накладених встановлених актом від 02.08.2016 №151/26-50-12-01-10/.09.2016 №8085/26-51-12-01-09/23532828, як і не зазначено про їх відсутність.

З огляду на зазначене, враховуючи встановлення судом необґрунтованість посилань позивача на відсутність у відповідача правових підстав для нарахування штрафних санкцій за період жовтень - грудень 2015 року за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладених, у зв'язку з відсутністю порядку їх застосування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення - рішення від 17.08.2016 № .

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 826/13930/16 (провадження №К/9901/3714/17).

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій №1" (01013, м. Київ, вул.Будіндустрії, буд. 5, ) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 23, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 17.08.2016 № - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов