Справа № 804/1434/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

16 квітня 2018 року Справа № 804/1434/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника відповідача Проніної І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправними дій у призначені пенсії за віком та зобов`язання зарахування до загального трудового стажу період роботи з 01.08.1978 р. по 31.10.1979 р., -
Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07.02.2018 р. у справі №189/169/18 2-а/189/4/18 позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії було ухвалено передати за підсудністю на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Супровідним листом від 08.02.2018 р. Покровським районним судом Дніпропетровської області було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду ухвалу від 07.02.2018 р. на 2 (арк.) та матеріали справи №189/169/18 на 35 (арк.).
23.02.2018 р. вищезазначену справу розподілено судді Жуковій Є.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 р. провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
ОСОБА_2 звернулась до Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою від 26.09.2017 р. щодо призначення пенсії за віком.
ОСОБА_2 зазначила, що УПФУ в Покровському районі Дніпропетровської області листом від 04.10.2017 р. №5213/05/30 повідомило останню, що, ОСОБА_2 має право на пенсію за віком при досягненні 58 років, та за наявності страхового стажу не менше 15 років, відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».
При цьому, в зазначеному вище листі від 04.10.2017 р. №5213/05/30 зазначено, що з урахуванням наданих документів розраховано страховий страж, який становить 14 років 22 дні, що менше законодавчо встановленого для призначення пенсії 15 років.
Враховуючи вищезазначене, позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови у призначені пенсії за віком протиправними, та просить суд зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати до загального трудового стажу період роботи ОСОБА_2 з 01.08.1978 р. по 31.10.1979 р. - вихователем дитячого садочка колгоспу «Побєда», та призначити пенсію у зв'язку з досягненням 58 років.
Суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 р. здійснено заміну сторони по справі № 804/1434/18 - Васильківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Трудовий стаж, ОСОБА_2, за період роботи з 01.08.1978 р. по 31.10.1979 р. на посаді вихователя дитячого садочку в колгості «Победа» не підтверджений кількістю відпрацьованих вихододнів, а тому не може бути зарахований до загального трудового стажу.
При цьому, повноважний представник відповідача у поданому відзиві зазначив, що довідок які б підтверджували не зарахований період роботи до УПФУ надано не було.
Відтак, з посиланням на відповідні норми чинного пенсійного законодавства, та враховуючи зазначене вище, відповідач просить суд в задоволенні пред'явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В судове засідання, призначене на 16.04.2017 р., з'явився повноважний представник відповідача.
Позивач до зали судового засідання не з'явився.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважний представник відповідача не заперечував щодо переходу до розгляду справи по суті. У зв'язку з неявкою в судове засідання позивача, думка останнього щодо можливості переходу до розгляду справи по суті суду невідома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 16.04.2018 року.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зважаючи на викладене, та, відповідно до ст. 229 КАС України, враховуючи описану вище явку сторін у судове засідання, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуваного технічного засобу судом не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
26.09.2017 р. ОСОБА_2 звернулась до Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком.
До зазначеної вище заяви, ОСОБА_2 було додано копії таких документів, як: паспорт серія НОМЕР_2; ідентифікаційний код; трудова книжка на 6-ть арк.; диплом НОМЕР_3; диплом НОМЕР_3; довідка про заробітну плату за період роботи з квітня по листопад 1986 року в ВАТ «Покровський сирзавод» від 08.09.2017 р. №75; витяг з наказів по Покровському районному відділу народної освіти №16-к від 03.07.199 р., та №4-к від 31.01.1989 р.
Васильківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області листом від 04.10.2017 р. вих.№5213/05/30 повідомило ОСОБА_2, що право на призначення пенсії за віком в 58 років, відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» остання не має.
При цьому, Васильківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в зазначеному вище листі від 04.10.2017 р. вих.№5213/05/30 зазначило, що в трудовій книжці від 01.08.1978 р. період роботи з 01.08.1978 р. по 31.10.1979 р. на посаді вихователя дитячого садочку в колгоспі «Побєда» не підтверджений кількістю відпрацьованих вихододнів, та не зарахований до загального трудового стажу.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.
Відповідно ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки після досягнення ними 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.
Згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.
Згідно п. 20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до абз.2 ст.56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
До стажу роботи зараховується також:
а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;
б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об'єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора;
в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;
г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв'язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;
е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи;
є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду;
ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку;
з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відтак, відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також зважаючи на п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Відповідно до норм Постанови «Про трудові книжки колгоспників», трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члену колгоспу.
Трудові книжки відкриваються на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. В трудову книжку колгоспника вносяться такі дані: відомості про колгоспника: прізвище, ім'я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: зарахуваннядо членів колгоспу, припинення членства в колгості; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу; відомості про трудову участь: визначення річного мінімуму трудової участі в колективному господарстві та її виконання.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Загальною Декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Крім того, у тексті наведеного вище рішення, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника, є цілком неприйнятним, оскільки користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь - якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві, так і відзиві до неї, суд зазначає наступне.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджено матеріалами справи, підставою для відмови в призначені пенсії ОСОБА_2, відповідно до ч.1 ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з досягненням нею віку 58 років, стало не включення до загального трудового стажу період роботи ОСОБА_2 з 01.08.1978 р. по 31.10.1979 р. вихователем дитячого садочка колгоспу «Побєда».
Відповідачем в порушення норм ч.1 ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», якою визначено, що до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року, було протиправно не враховано до загального трудового стажу період роботи ОСОБА_2 з 01.08.1978 р. по 31.10.1979 р. вихователем дитячого садочка колгоспу «Побєда», у зв'язку з не підтвердженням кількістю відпрацьованих вихододнів, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
При цьому, суд зазначає, що з трудової книжки НОМЕР_4 ОСОБА_2 вбачається, що остання дійсно в період з 01.08.1978 р. по 31.10.1979 р. працювала вихователем дитячого садочка колгоспу «Побєда».
Відтак, суд зазначає, що відповідач відповідно ч.2 ст.2 КАС України, відмовляючи ОСОБА_2 в призначені пенсії за віком діяв не на підставі, не у межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання принципу рівності перед законом, не запобігаючи всім формам дискримінації; непропорційно, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована така відмова.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 р. у справі №172/178/17 (2-а/172/21/2017) (адміністративне провадження №К/9901/3499/17), в якій зазначається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної робот, то для підтвердження соціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про обґрунтування позивачем належними доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до загального трудового стажу період роботи ОСОБА_2 З 01.08.1978 р. по 31.10.1979 р. вихователем дитячого садочка колгоспу «Побєда».
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до квитанції №N0EW539685 від 05.02.2018 Р. на суму 704,80 грн. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Враховуючи задоволення позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправними дій у призначені пенсії за віком та зобов`язання зарахування до загального трудового стажу період роботи з 01.08.1978 р. по 31.10.1979 р., суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, а саме, судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправними дій у призначені пенсії за віком та зобов`язання зарахування до загального трудового стажу період роботи з 01.08.1978 р. по 31.10.1979 - задовольнити.
Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН - НОМЕР_1, у призначенні пенсії за віком, відповідно до ч.1 ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з досягненням віку 58 років протиправними.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН - НОМЕР_1, до загального трудового стажу період період її роботи з 01.08.1978 р. по 31.10.1979 р. вихователем дитячого садочка колгоспу «Побєда».
Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН - НОМЕР_1 пенсію відповідно до ч. 1 ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з досягненням останньою віку 58 років.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_2 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн., 80 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова