Справа № 807/194/18
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2018 року м. Ужгород№ 807/194/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 не з'явився;

з участю представника позивача: ОСОБА_2;

відповідач: Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області представник ОСОБА_3;

відповідач: Міністерство юстиції України представник ОСОБА_3;

відповідач: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" представник ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Міністерства юстиції України та Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання відсутності компетенції, визнання нечинним наказу та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2018 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Дмитра Донського, 2Б прим.2, РНОКПП НОМЕР_1) в особі представника адвоката ОСОБА_2 (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Дмитра Донського, 2В офіс 2, РНОКПП НОМЕР_2) до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) та Державного підприємства "Національні інформаційні системи" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 73, ), якою просить суд: "1. Визнати відсутність компетенції (повноважень) Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області () щодо підготовки та направлення до Міністерства юстиції України обґрунтованого подання вих. № 10/04.3-1/18/101 від 10 січня 2018 про проведення камеральної перевірки діяльності державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (код НОМЕР_3) на підставі статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"; 2 Визнати відсутність компетенції (повноважень) Міністерства юстиції України () щодо призначення камеральної перевірки діяльності державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (код НОМЕР_3) Наказом №405/7 від 08 лютого 2018 року на підставі обґрунтованого подання вих. № 10/04.3-1/18/101 від 10.01.2018 р.; 3. Визнати нечинним Наказ Міністерства юстиції України () від 27 лютої о 2018 року № 556/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (код НОМЕР_3) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно"; 4. Зобов'язати Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (код ЄДРПУО 39787008 відновити державному реєстратору приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (код НОМЕР_3) доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно"; 5. Вирішити питання про судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 139 КАС України".

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що Наказом Міністерства юстиції України від 27 лютого 2018 року № 556/5 вирішено Тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком 6 (шість) місяців. Як вбачається з оскаржуваного наказу, підставою для його прийняття стала довідка від 23 лютого 2018 року за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора ОСОБА_1 на підставі наказу Міністерства юстиції України від 08 лютого 2018 року № 405/7. В свою чергу, цей наказ був прийнятий на підставі обґрунтованого подання Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 10 січня .2018 року № 10/04.3-1/18/101. В якості правового обґрунтування прийняття обох вказаних вище наказів відповідач посилається на статтю 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ОСОБА_5 здійснення контролю у сфері державної реєстрації, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990. За результатами проведення вказаної вище камеральної перевірки комісією складено Довідку від 23 лютого 2018 року, яку станом на дату подачі позову його довірителем не було отримано. На підставі зазначеної Довідки 27 лютого 2018 року виданий оскаржуваний Наказ № 556/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно". Пунктом 1 цього наказу тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком 6 (шість) місяців. У пункті 2 даного наказу визначено, що виконання пункту 1 наказу (блокування відповідного доступу) покладено на Державне підприємство "Національні інформаційні системи". Як на правову підставу звернення до суду посилається на Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про нотаріат", Конституцію України, КАС України, Наказ Мінюсту від 23 червня 2011 року № 1707/5, яким затверджено Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, ОСОБА_5 здійснення контролю у сфері державної реєстрації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990, ОСОБА_5 розгляду скарг у сфері державної реєстрації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128. Вважає що Статтями 37, 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначений перелік підстав для проведення перевірки рішень, дій або бездіяльності державного реєстратора, субєкта державної реєстрації, а саме скарга особи, яка вважає, що її права порушено, або моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі прав, що здійснюється Міністерством юстиції України. Вказаний вище перелік є вичерпним, в силу приписів самої статті не підлягає розширеному тлумаченню та не містить таку підставу для проведення камеральної перевірки як "обґрунтоване подання" головних територіальних управлінь юстиції.

У письмовому відзиві відповідач 1 та 2 проти задоволенні позову заперечили та пояснили що відповідно до статті 37-1 частини 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав. Процедуру здійснення Мін'юстом відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає ОСОБА_5 здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 (далі ОСОБА_5 № 990). Відповідно до пункту 2 цього ОСОБА_5 контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України "Про звернення громадян", і обґрунтованих подань територіальних органів Мін'юсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах. У разі виявлення під час розгляду скарг відповідно до Закону України "Про звернення громадян" і обґрунтованих подань територіальних органів Мін'юсту чи моніторингу реєстраційних дій в реєстрах порушень порядку державної реєстрації контроль здійснюється шляхом проведення камеральної перевірки державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації з прийняттям обов'язкових до виконання рішень, передбачених Законами. Наказ Міністерства юстиції України №405/7 від 08.02.2018р. був прийнятий на підставі обґрунтованого подання Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 10.01.2018 № 10/04.3-1/18/101.

У судове засідання позивач не зявився однак подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 180).

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги викладені у позовній заяві та письмовому поясненні підтримав у повному обсязі.

Представник Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та Міністерства юстиції України ОСОБА_3 позовні вимоги заперечила повністю просила суд у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що дії Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та Міністерства юстиції України щодо обставин для проведення камеральної перевірки приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 відповідають статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та ОСОБА_5 здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990. У довідці про результати перевірки відображено всі порушення, які допустив реєстратор при проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Ставба" на нежитлове приміщення по вул. В. Гошовського 4 в м. Ужгороді. А відтак, були наявні законодавчо встановлені підстави для притягнення позивача до відповідальності.

Представник Державного підприємства "Національні інформаційні системи" ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення вимог щодо зобовязання відновити доступ до реєстру заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві на позов.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши сторони та їх представників, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.

26 грудня 2017 року до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області надійшло звернення заступника Голови правління ПАТ "Комінвестбанк" ОСОБА_6 щодо проведення камеральної перевірки відносно державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (а.с.а.с. 145-151).

10 січня 2018 року Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області було підготовлене обґрунтоване подання на адресу Міністерства юстиції України за № 10/04.3-1/18/101 щодо проведення камеральної перевірки державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (а.с.а.с. 141- 144).

Наказом Міністерства юстиції України № 405/7 від 08 лютого 2018 року "Про проведення камеральної перевірки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1" на підставі статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та на підставі обґрунтованого подання Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 10 січня 2018 року № 10/04.3-1/18/101 вирішено провести камеральну перевірку у Державному реєстр речових прав на нерухоме майно з 08 лютого 2018 року (а.с. 116).

За результатами проведення вказаної вище камеральної перевірки комісією складено Довідку від 23 лютого 2018 року, якою запропоновано тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 6 (шість) місяців (а.с.а.с. 120-127).

Наказом Міністерства юстиції України від 27 лютого 2018 року № 556/5 (а.с. 118) вирішено Тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком 6 (шість) місяців.

Статтею 1 Закону України "Про нотаріат" № 3425-ХІІ (далі по тексту Закон України № 3425-ХІІ) визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (стаття 2-1 тексту Закону України № 3425-ХІІ).

Наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 за № 1707/5 затверджено Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі по тексту Положення № 1707/5, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 Положення № 1707/5, Головне територіальне управління юстиції в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 4 вказаного Положення № 1707/5 визначено вичерпний перелік обовязків Головних територіальних управлінь юстиції в областях, серед яких: зупиняти, припиняти діяльність нотаріусів, готувати обґрунтовані подання на розгляд Мінюсту щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю (підпункт 4.43 Положення № 1707/5).

Таким чином Головне територіальне управління юстиції готує обґрунтоване подання лише у випадку щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

В свою чергу, відповідно до статті 37-1 частини 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV, контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав.

Процедуру здійснення Міністерством юстиції України відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає ОСОБА_5 здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 (далі по тексту ОСОБА_5 № 990).

Відповідно до пункту 2 ОСОБА_5 № 990, контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України "Про звернення громадян", і обґрунтованих подань територіальних органів Мін'юсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах.

У разі виявлення під час розгляду скарг відповідно до Закону України "Про звернення громадян" і обґрунтованих подань територіальних органів Мін'юсту чи моніторингу реєстраційних дій в реєстрах порушень порядку державної реєстрації контроль здійснюється шляхом проведення камеральної перевірки державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації з прийняттям обов'язкових до виконання рішень, передбачених Законами.

Відповідно до преамбули Закону України "Про звернення громадян", цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Тобто, Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області здійснює контроль за веденням нотаріальної діяльності. Однак, з аналізу вищевказаних вимог нормативно-правових актів, у взаємозвязку із положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вбачається, що у Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області не передбачено самостійного повноваження на звернення до Міністерства юстиції із поданням про призначення камеральної перевірки на підставі поданої фізичною/юридичною особою скарги щодо порушення при проведенні реєстраційних дій. Так, відповідно до наданих повноважень Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області може звертатися до Міністерства юстиції України із обґрунтованим поданням виключно у випадку необхідності анулювання свідоцтва про право зайняття нотаріальною діяльністю.

Пунктом 6 ОСОБА_5 розгляду скарг у сфері державної реєстрації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі по тексту ОСОБА_5 № 1128) передбачено, що у разі коли розгляд скарги відповідно до Законів здійснюється іншим субєктом розгляду скарги, така скарга у строк не більше п'яти календарних днів з моменту її реєстрації пересилається субєктом розгляду скарги, яким отримано скаргу, за належністю відповідному субєкту розгляду скарги, про що повідомляється відповідному скаржнику.

ОСОБА_5 №1128, як і норми Положення № 1707/5, не надають Головному управлінню юстиції у Закарпатській області повноважень на внесення до Міністерства юстиції України "обґрунтованого" подання про проведення камеральної перевірки, а лише зобовязують територіальний орган переслати таку скаргу до належного органу.

З наведеного вбачається, що Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області, формуючи та надсилаючи до Міністерства юстиції України подання про призначення камеральної перевірки позивача, діяло з перевищенням наданих повноважень та не у спосіб визначений Законом, а тому позовна вимога щодо визнання відсутності компетенції (повноважень) Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо підготовки та направлення до Міністерства юстиції України обґрунтованого подання про призначення камеральної перевірки державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1, є обґрунтованою, яку необхідно задовольнити.

Беручи до уваги, що Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області не мало права формувати та подавати до Міністерства юстиції України подання про призначення камеральної перевірки позивача, відповідно у останнього були відсутні підстави щодо призначення камеральної перевірки позивача. Таким чином, позовну вимогу щодо визнання відсутності компетенції (повноважень) Міністерства юстиції України щодо призначення камеральної перевірки діяльності позивача на підставі подання Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, також необхідно задовольнити.

При тому, суд вирішуючи спір виходить до висновку що відсутність компетенції не повинна тлумачитись як відсутності права, повноважень, а відсутністю права вчиняти дії за наявності обставин, які не є підставою для їх вчинення (здійснення) в конкретному випадку.

Крім того, відповідно до пункту 10 ОСОБА_5 № 990, за результатами проведеної камеральної перевірки Мін'юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі Наказу.

В свою чергу, статтею 37-1 частиною 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи субєктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами субєктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про, зокрема, тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи субєкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Однак, оскаржуваний наказ від 27 лютого 2018 року № 556/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" не містить викладу обставин, а також мотивів його прийняття, тобто, що саме було порушено позивачем та обґрунтування необхідності застосування до позивача саме зазначеного в ньому виду відповідальності у вигляді тимчасового блокування позивачеві доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до статті 2 частин 1 та 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 частинами 1 та 2 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Це узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (пункт 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі "Обермейєр проти Австрії" (CASE OF OBERMEIER v. AUSTRIA); пункт 155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі "Гранд Стівенс проти Італії" (CASE OF GRANDE STEVENS v. ITALY)).

Щодо позовної вимоги про зобовязання ДП "Національні інформаційні системи" відновити позивачеві доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то суд зазначає наступне.

Пунктом 2 оскаржуваного наказу від 27 лютого 2018 року № 556/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" виконання пункту 1 наказу покладено на ДП "Національні інформаційні системи".

Згідно із пункту 6 ОСОБА_5 надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 2015 року № 2586/5 (далі по тексту ОСОБА_5 № 2586/5), тимчасове блокування та анулювання доступу до реєстрів у випадках, передбачених законом, здійснюється технічним адміністратором реєстрів на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, оформленого відповідно до законодавства. Технічні адміністратор реєстрів у день надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, що надсилається із супровідним листом, невідкладно здійснюють тимчасове блокування або анулювання доступу користувача до відповідного реєстру. Тимчасове блокування доступу користувача до відповідного реєстру здійснюється на строк, указаний у рішенні Міністерства юстиції України, його територіального органу.

Статтею 37 її частиною 7 Закону України Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених підпунктами "г" та "ґ" пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання. ОСОБА_5 тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 мають бути задоволені лише частково.

Суд вважає вимогу позивача до відповідача що ДП "Національні інформаційні системи" щодо відновлення доступу до Державного реєстру похідною від вимоги на підставі якої відбулось блокування доступу до реєстру і передчасною. Заперечуючи проти позову представник ДП "Національні інформаційні системи" пояснив, що за наявності обставин для поновлення нотаріуса у доступі до реєстру рішення буде виконано. Такими обставинами можуть бути закінчення терміну на який позивача заблоковано у реєстрі, скасування наказу, що стало підставою для блокування тощо.

Згідно із статтею 77 частиною 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин 1 та ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно статті 2 частини 3 пункту 10 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Відповідно до статті 132 частин 1 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 132 частин 3 КАС України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., суд враховує таке.

Відповідно до статті 134 частини 1 та частини 2 КАС України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. ОСОБА_5 обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд України у постанові від 01 жовтня 2002 року визначив умови, за яких стороні сплачуться судові витрати за участь адвоката при розгляді справи, а саме: кошти сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались; їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Позивач надав суду договір про надання правової допомоги від 18 липня 2017 року, адвокатом ОСОБА_7 (а.с. 184), акт виконаних робіт від 04 травня 2018 року (а.с. 183), платіжне доручення від 04 травня 2018 року № 6 (а.с. 182), що підтверджують факт надання вказаним адвокатом позивачеві адвокатських послуг тривалістю 13 годин за ціною 3723,10 грн./год. на загальну суму 5000 грн. Крім того, у вказаних актах описуються надані послуги, вказується вид послуги, обсяг, час, затрачений адвокатом для її надання тощо.

З огляду на наведене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на адвокатські послуги в розмірі 5000 грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, а тому, підлягають, задоволенню, відповідно до задоволених позовних вимог.

Таким чином, у розумінні статті 139 КАС України необхідно присудити на користь позивача судові витрати у розмірі 5528,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та Міністерства юстиції України. А саме по 2500 грн. з кожного витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката на по 264,30 грн. з кожного сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись статтями 2 частиною 3 пунктом 10, 14 частиною 1, 132, 134, 139, 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Дмитра Донського, 2в офіс 2, РНОКПП НОМЕР_3) в особі представника ОСОБА_2 (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Дмитра Донського, 2в офіс 2, РНОКПП НОМЕР_2) до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) та Державного підприємства "Національні інформаційні системи" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 73, ) про визнання відсутності компетенції, визнання нечинним наказу та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати відсутність компетенції (повноважень) Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо підготовки та направлення до Міністерства юстиції України обґрунтованого подання вих. № 10/04.3-1/18/101 від 10 січня 2018 року про проведення камеральної перевірки діяльності державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на підставі статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Визнати відсутність компетенції (повноважень) Міністерства юстиції України щодо призначення камеральної перевірки діяльності державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 Наказом №405/7 від 08 лютого 2018 року на підставі обґрунтованого подання вих. № 10/04.3-1/18/101 від 10 січня 2018 року.

Визнати нечинним наказ Міністерства юстиції України від 27 лютого 2018 року № 556/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

У задоволенні позову в частині решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Дмитра Донського, 2в офіс 2, РНОКПП НОМЕР_3) із Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) та Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) по 2500 (дві тисячі пятисот) грн. з кожного витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Дмитра Донського, 2в офіс 2, РНОКПП НОМЕР_3) із Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) та Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) по 264,30 (двісті шістдесят чотири грн. 30 коп.) грн. з кожного витрат із судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 07 травня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 17 травня 2018 року.

СуддяОСОБА_8