Справа № 817/552/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2018 року

Київ

справа №817/552/16

провадження №К/9901/11699/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року (головуючий Гломб Ю.О.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року (колегія суддів: головуючий Кузьменко Л.В., судді Бучик А.Ю., Майор Г.І.),

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - ГУ НП), в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправними дії щодо проведення атестації та постановлення за її результатами рішення, скасувати рішення атестаційної комісії № 1 від 19 лютого 2016 року, визнати протиправним і скасувати наказ від 9 березня 2016 року № 33 о/с в частині звільнення зі служби в поліції у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) підполковника поліції ОСОБА_1, начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поновити його на роботі на вказаній посаді з 5 квітня 2016 року та стягнути грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у листопаді 2015 року прийнятий на службу в поліцію на посаду начальника Дубенського відділу поліції ГУ НП з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції. Однак, згодом керівництво Національної поліції прийняло щодо нього незаконне рішення про проведення атестації. Позивач зазначив, що атестування проведено неповноважним складом атестаційної комісії, з порушенням визначеної законом процедури, а за результатами атестування прийнято безпідставний висновок про його невідповідність займаній посаді. Цей висновок став підставою прийняття спірного наказу про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, мотиви якого, як стверджував позивач, йому не відомі. З огляду на позитивні характеристики керівництва, достатній рівень освіти та знань, наявність численних заохочень та відзнак, а також прохідні бали за результатами проведеного в рамках атестації тестування позивач вважає висновки про його службову невідповідність необґрунтованими, а своє звільнення - протиправним, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Рівненський окружний адміністративний суд постановою від 27 травня червня 2016 року позовні вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував ГУ НП від 9 березня 2016 року № 33 о/с, з урахуванням внесених наказом ГУ НП від 16 травня 2016 року № 105 о/с змін, в частині звільнення зі служби в поліції у запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) підполковника поліції ОСОБА_1, начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Поновив підполковника поліції ОСОБА_1 з 5 квітня 2016 року на службі в поліції на посаді начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Стягнув з ГУ НП на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14074,84 грн.

У задоволенні решти вимог - відмовив.

Постанову в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 з 5 квітня 2016 року на службі в поліції на посаді начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та в частині стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8120 грн. суд допустив до негайного виконання.

Житомирський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 3 листопада 2016 року залишив постанову суду першої інстанції в цій справі без змін.

У касаційній скарзі ГУ НП, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову повністю.

Свої вимоги мотивує, зокрема, тим, що атестація позивача проведена правомірно, з дотриманням встановленої процедури і з підстав, визначених законом, тож висновки судів в цій частині є помилковими. Рішення атестаційної комісії є обґрунтованим, а суди, даючи йому правову оцінку, вийшли за межі своїх повноважень, позаяк не можуть переймати на себе дискреційні повноваження атестаційної комісії і вирішувати питання про відповідність чи невідповідність позивача займаній посаді.

Ухвалою від 28 листопада 2016 року Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З початком роботи Верховного Суду касаційну скаргу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду. Ухвалою від 31 січня 2018 року суддя-доповідач цього суду ухвалою прийняв її до провадження.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з вересня 1996 року на різних посадах.

Відповідно до наказу ГУ НП від 7 листопада 2015 року № 1 о/с ОСОБА_1 з вказаної дати призначений в Національну поліцію України на посаду начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції.

Відповідно до наказу ГУ НП від 26 січня 2016 року № 16 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Рівненській області» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465, вирішено провести атестування поліцейських ГУ НП, створити в ГУ НП атестаційні комісії.

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення присутні на засіданні члени атестаційної комісії № 1 ГУ НП (6 осіб) прийняли рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність, що оформлено протоколом ОП №15.00003363.0019941 від 19 лютого 2016 року. За вказане рішення члени атестаційної комісії проголосували таким чином: «за» - 3 осіб, «проти» - 3 осіб, Голова комісії - «за», підтримавши вказане рішення.

Цей висновок позивач оскаржив до апеляційної атестаційної комісії Західного регіону № 3, однак за результатом розгляду його скарги її залишено без розгляду, що оформлено протоколом ОП №15.00004144.0019941 від 27 лютого 2016 року.

Відповідно до наказу ГУ НП від 9 березня 2016 року № 33 о/с підполковника поліції ОСОБА_1, начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області, звільнено у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність). Підстава: висновок апеляційної атестаційної комісії Західного регіону № 3 від 27 лютого 2016 року.

Наказом від 16 травня 2016 року № 105 о/с ГУ НП внесло часткові зміни до наказу від 9 березня 2016 року № 33 о/с, змінивши дату звільнення ОСОБА_1 змінено на 5 квітня 2016 року.

Не погодившись з правомірністю свого звільнення, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що висновки атестаційної комісії щодо невідповідності позивача займаній посаді є невмотивованими і безпідставними, під час атестації не враховано низку обставин, які позитивно характеризують позивача і в цілому вказують на його відповідність займаній посаді. Апеляційний суд також зазначив, що законних підстав для проведення атестації ОСОБА_1 у відповідача не було, відтак звільнення зі служби в поліції на підставі висновків атестаційної комісії є неправомірним.

Висновки судів попередніх інстанцій Верховний Суд вважає правильними і при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 580-VIII він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; ч.7 ст.15 та ч.5 ст.21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Закон № 580-VIII опублікували 6 серпня 2015 року та він набрав чинності 7 листопада 2015 року.

Відповідно до пунктів 9, 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема підполковник міліції - підполковник поліції.

Відповідно до статті 58 Закону № 580-VIII призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону № 580-VIII атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до частини другої, третьої статті 57 Закону № 580-VIII атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Положення аналогічного змісту містить пункт 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465 (далі - Інструкція).

Відповідно до частини четвертої статті 57 Закону № 580-VIII рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

У цій справі встановлено, що позивача призначили на службу в органах поліції з 7 листопада 2015 року відповідно до пунктів 9, 12 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 580-VIII як такого, що прибув з МВС, в порядку переатестування на посаду начальника Дубенського відділу поліції ГУ НПз присвоєнням спеціального звання підполковник поліції, про що зазначено у наказі про призначення

З огляду на положення пункту 9 Прикінцевих і перехідних положень та статей 57, 58 Закону № 580-VIII, а також з урахуванням змісту наказу від 7 листопада 2015 року № 1о/с, (на підставі якого відбулось призначення позивача в поліції і в якому немає застережень про тимчасовість прийняття його на службу в поліцію, зокрема майбутньої перевірки відповідності займаній посаді), правильним є висновок судів попередніх інстанцій, що ОСОБА_1 призначили на службу в поліції є безстроково (з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції).

Та обставина, що штатний розпис органу поліції (на посаду у якому його призначили) є тимчасовим не змінює умов призначення на посаду (в частині строку).

Між тим, наказом ГУ НП від 8 лютого 2016 року № 23, погодженим з Національною поліцією України, затверджено персональний склад атестаційних комісій, у тому числі атестаційної комісії №1. Наказом ГУ НП від 16 лютого 2016 року № 27 до персонального складу комісії внесено зміни.

Суди встановили, що наказ ГУ НП від 26 січня 2016 року №16, на підставі якого відбулась атестація позивача, не містить вказівки на підставу її проведення, передбачену частиною другою статті 57 Закону № 580-VIIІ. У ньому зазначено лише мету атестації відповідно до частини першої вказаної статті Закону, що не одне і те ж з підставою (приводом) для її проведення.

Наведений у частині другій статті 57 Закону № 580-VIII перелік підстав для атестування поліцейського є вичерпним. Кожна із цих підстав передбачає наявність передумов, які власне і визначають необхідність її проведення. Зокрема, атестування поліцейського для вирішення питання про його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність має бути ґрунтуватися на дійсних (об'єктивних) підставах так вважати, як-от неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Наявність підстав для атестування повинно з'ясовуватися і мати своє обґрунтування щодо кожного поліцейського.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що проведення атестування поліцейських (як колишніх працівників органів внутрішніх справ, так і тих, які вперше прийняті на службу безпосередньо в органи поліції) можливо виключно з підстав, встановлених Законом № 580-VIIІ.

У цій справі суди встановили, що жодної з трьох вказаних у статті 57 Закону № 580-VIIІ підстав для проведення атестування позивача не було. Зокрема, позивач не претендував на призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу (пункт 1 частини другої статті 57 Закону № 580-VIII), а доказів того, що стосовно позивача існували обґрунтовані причини, які спонукали до вирішення питання про переміщення його на нижчу посаду через службову невідповідність чи для вирішення питання про його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність як підстав для атестування (пункти 2, 3 частини другої статті 57 Закону № 580-VIII) відповідач не надав, які не повідомив про наявність таких передумов.

Тому правильними є висновки судів про неправомірність атестації позивача за відсутності для цього законних підстав, з посиланням лише на мету її проведення, що само по собі не є підставою та/або приводом для проведення атестації поліцейського, призначеного на посаду в органах поліції безстроково. Колегія суддів погоджується з тим, що посилання на частину четверту статті 57 Закону №580-VIII не виправдовує правомірність дій начальника ГУ НП щодо призначення атестації і не заперечує того, що для реалізації таких його повноважень (призначення атестації працівників поліції, йому підпорядковані) повинні бути законні підстави, яких, як встановили суди в цій справі, не було.

Щодо самої атестації та її результатів, то суди попередніх інстанцій на підставі досліджених в судовому засіданні доказів зазначили, що висновки атестаційної комісії щодо невідповідності позивача займаній посаді є невмотивованими і поспішними.

Зокрема, зі змісту атестаційного листа ОСОБА_1 висновується, що за період проходження служби у Національній поліції та займаній посаді підполковник поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони як ерудований, розсудливий та принциповий керівник, вимогливий до себе і підлеглого особового складу. Відповідально ставиться до виконання службових обов'язків та вимагає цього від працівників підпорядкованого підрозділу.

Володіє та аналізує інформацію щодо оперативної обстановки на території обслуговування відділу поліції. Раціональний та завбачливий у розподілі праці підлеглих, завдяки чому користується авторитетом у колективі. Харизматичний, вміє будувати відносини з колегами, громадянами, представниками державних та приватних підприємств, установ і організацій. У спілкуванні із підлеглим особовим складом і громадянами ОСОБА_4 поводиться тактовно і виважено. Особисто сприяє працівникам у вирішенні службових питань, за необхідності, вникає та допомагає колегам у складних життєвих ситуаціях.

Займається постійним самовдосконаленням, притримується моральних принципів, в побуті поводить себе скромно. Рішучий у прийнятті управлінських рішень. Поряд з ним дослухається до думки колег. Досконало володіє державною мовою, також вільно - російською. Вірний Присязі працівника органів внутрішніх справ та відданий справі служіння народові України.

Стан здоров'я та фізичної підготовленості задовільні, вправно володіє табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатний переносити психофізичні навантаження та труднощі служби.

Безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, у період з 18 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року в місті Волноваха та населених пунктах Волноваського району Донецької області. Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України генерал-лейтенанта ОСОБА_3 від 11 серпня 2015 року № 708 нагороджений пам'ятним нагрудним знаком «За Україну, за її волю».

Згідно з висновком безпосереднього керівника - т.в.о. начальника ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4, ОСОБА_1 відповідає займаній посаді.

Відповідно до висновку Дубенської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Рівненській області від 17 червня 2015 року № 4714/17-17-17-02-20 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» ОСОБА_1 вказав у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1, а вартість такого майна відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ним із законних джерел.

Також суди у цій справі встановили, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 29 жовтня 2015 року. Відповідно до пояснень позивача, наданих суду першої інстанції, у період з 18 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року він був керівником зведеного загону УМВС України в Рівненській області в місті Волноваха та населених пунктах Волноваського району Донецької області та безпосередньо брав участь в АТО, в забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення АТО. Відповідач цих обставин не заперечив.

Згідно з довідкою Управління кадрового забезпечення ГУ НП від 29 січня 2016 року позивач за період служби має 21 заохочення, 3 дисциплінарні стягнення, діючі дисциплінарні стягнення відсутні.

Крім того, в матеріалах справи є: звернення колективу поліцейських Дубенського відділу поліції до апеляційної інстанційної комісії щодо незгоди із рішенням про невідповідність займаній посаді ОСОБА_1 з позитивними відгуками та характеристикою кваліфікованого керівника відділу поліції; лист Дубенської міської ради від 22 лютого 2016 року № 789/05-02-37/16, в якому охарактеризовано ОСОБА_1 як службову особу, що професійно, виважено та сумлінно виконує свої службові обов'язки та здійснює на належному рівні керівництво Дубенським відділом поліції; лист Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області від 23 лютого 2016 року № 543/02-28/16 про виконання Дубенським відділом поліції під керівництвом позивача професійних обов'язків на належному рівні, високою професійною характеристикою ОСОБА_1 та проханням надати йому можливість й надалі працювати у Національній поліції.

Суди зазначили, що присяги поліцейського позивач не складав, посадова інструкція начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області не розроблена і не затверджена в установленому порядку, жоден документ, який би визначав обсяг обов'язків поліцейського до відома позивача не доведено.

Відповідно до протоколу засідання атестаційної комісії, під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували лише стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку, а саме: атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», та інформацію з відкритих джерел.

Жодних інших документів (заяви чи скарги на дії позивача, акти службових розслідувань, відомості про притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо) атестаційна комісія не досліджувала. У протоколі засідання атестаційної комісії та висновку (рішення) комісії немає відомостей про те, яким саме вимогам, що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, що обіймав позивач, він не відповідає та в чому полягає така невідповідність; мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу висновку комісії про службову невідповідність позивача.

Суди також зазначили, що комісія не вирішувала питання про можливість переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_5, голова атестаційної комісії №1 та ОСОБА_6, член атестаційної комісії конкретних фактів порушень у несенні служби позивачем назвати не змогли. Зазначили, що комісія брала до уваги інформацію від осіб, які залишились невідомі, про хабарі позивачу, хоча конкретних ситуацій вони не назвали, а також ситуацію в с. Птича Дубенського району, де відбуваються спори між релігійними громадами та церквами Київського та Московського патріархатів.

Суди попередніх інстанцій констатували, що жодних записів (аудіо-, відео-, стенограм) у ході проведення відповідних засідань атестаційних комісій не велося, свідки не змогли навести переліку питань у ході співбесіди та відтворити відповіді позивача. Водночас, наявні у справі докази, як-от атестаційні листи, висновок про результати перевірки щодо виконання вимог Закону України «Про очищення влади», нагороди та заохочення та інші документи спростовують висновок комісії про неналежний професійний рівень позивача.

Зважаючи на критерії атестації, визначені пунктом 16 розділу IV Інструкції, в аспекті спірних правовідносин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що атестаційна комісія та апеляційна атестаційна комісія не в повній мірі з'ясували всі істотні обставини, що мали значення при прийнятті рішення. Зокрема, не взяли до уваги усіх професійних, ділових, особистих якостей позивача, повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників його службової діяльності тощо, відтак дійшли поспішного висновку про невідповідність позивача займаній посаді, що, в підсумку, слугувало підставою для прийняття спірного наказу про звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець