Справа № 487/3125/17
Суддя: Павлова Ж. П.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3125/17
Провадження № 2-а/487/20/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря Ігнатьєва А.О., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Тертичної А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м.Миколаєва Миколаївської області про визнання незаконним дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2017 року ОСОБА_1Д.(місце проживання АДРЕСА_1, ІНН не відомий) звернувся до суду із адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м.Миколаєва Миколаївської області (місце знаходження м.Миколаїв пр.Богоявленський, 55-е, Код 41250753) про визнання незаконним дій та зобов'язання вчинити певні дії.

У своєму позові позивач зазначив, що він з 17.09.2016 року є отримувачем пенсії за віком згідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Але, до його трудового стажу не було зараховано стаж з 01.09.1973р. по 31.01.1974р. про навчання на курсах водія вантажного автомобіля (3 клас) в Баштанському клубі ДТСААФ; стаж з 01.02.1974р. по 21.11.1974р. де він працював водієм в колгоспі ім. Леніна та з 06.08.1979р. по 07.04.1980р. де він працював заступником головного бухгалтера колгоспу ім. Леніна; стаж з 01.12.1974р. по 30.07.1975р. про навчанняя на підготовчому відділенні Одеського сільськогосподарського інституту( з відривом від виробництва) та стаж з 21.01.2002р. по 31.08.2002р. де він працював на підприємстві ТОВ «Лев».

25.03.2017р. він звернувся із заявою до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України, щодо зарахування та видалення до його стажу роботи вищезазначеного стажу, на що йому була надана відповідь, що його пенсія обчислена згідно вимог чинного законодавства.

Посилаючись на вищезазначене просив зобов'язати відповідача включити в страховий стаж для обчислення пенсії трудовий стаж період навчання у Баштанському клубі ДТСААФ згідно даних трудової книжки колгоспника з 01.09.1973р. по 31.01.1974р; видалити із колгоспного стажу трудодні, згідно яких нарахований колгоспний стаж за період з 01.02.1974р. до 24.11.1974р. - робота водієм в колгоспі ім.Леніна та період з 06.08.1979р. до 07.04.1980р. - робота заступником головного бухгалтера колгоспу ім.Леніна; включити в страховий стаж для обчислення пенсії трудовий стаж водієм в колгоспі ім.Леніна згідно даних трудової книжки колгоспника період з 01.02.1974р. до 24.11.1974р.; включити в страховий стаж для обчислення пенсії трудовий стаж заступника головного бухгалтера колгоспу ім.Леніна згідно даних трудової книжки колгоспника період з 06.08.1979р. до 07.04.1980р.; включити в страховий стаж для обчислення пенсії трудовий стаж період навчання на підготовчому відділенні Одеського сільськогосподарського інституту ( з відривом від виробництва) згідно даних трудової книжки колгоспника з 01.12.1974р. до 30.07.1975р.; зобов'язати відповідача період роботи в ТОВ " Лев " з 21.01.2002р. до 31.08.2002р.: а ). включити даний період до трудового стажу (відповідач включив до страхового стажу ) ; б), видалити із періоду обліку заробітної плати " нульовий показник " для розрахунку коефіцієнта заробітної плати та суми періоду 10 відсотків тривалості страхового стажу; зобов'язати відповідача період обліку в Заводському районному центрі занятості з 16.06.2005р. до 31.01.2006р. видалити із періоду обліку заробітної плати для розрахунку коефіцієнта страховий стаж (безробіття) та суми періоду 10 відсотків тривалості страхового стажу; зобов'язати відповідача зробити перерахунок розміру пенсії з моменту її нарахування у зв'язку з збільшенням страхового стажу та з збільшенням індивідуального коефіцієнта по заробітної плати.

Ухвалою від 21.06.2017р. по даній справі відкрито провадження.

14.09.2017 року до суду надійшло заперечення від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому вважають, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 та переліком затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 № 385 не передбачені медико-санітарні цехи та лікувально-оздоровчі комплекси, як заклади охорони здоров'я.

16.02.2018 року до суду від Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м.Миколаєва Миколаївської області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому було зазначено, що вимоги позивача вважає необґрунтованими та просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 17 вересня 2016 року є отримувачем пенсії за віком згідно Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися, до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом №1058, питання обчислення стажу роботи визначалось ст. 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788).

Відповідно до п. «д» вказаної статті до стажу роботи зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, відповідно до ст. 62 Закону №1788, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно п. 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі потверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні юки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Позивач стверджує, що належним документом, який відповідає вимогам п. 8 Порядку №637 та підтверджує період його навчання в Баштанському клубі ДТСААФ, є трудова книжка колгоспника.

В трудовій книжці колгоспника на ім'я Бесчастного Л.Д. є запис відповідальної особи колгоспу ім. В.І. Леніна від 01.09.1973 про направлення позивача на навчання в Баштанський клуб ДТСААФ на курси водія та запис від 31.01.1974 про закінчення курсів водія. При цьому не зазначено, на підставі яких документів внесені записи до трудової книжки.

Твердження позивача у судовому засіданні, що вказані записи внесені до трудової книжки на підставі довідки Баштанського клубу ДТСААФ документально не підтверджено.

Між тим, посилаючись на постанову Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 «Про трудові книжки колгоспника» (введена в дію з 01.01.1977), якою був затверджений зразок трудової книжки колгоспника, яка вже містила графу «на основании чего внесена запись (документ, его дата и номер)», позивач приходить до висновку, що за відсутності в його трудовій книжці колгоспника графи «підстава», записи про навчання в Баштанському клубі ДТСААФ відповідали вимогам діючого на той час законодавства.

При цьому, позивач не враховує, що обов'язковість посилання в трудовій книжці на документи, на підставі яких робиться запис було визначено ще постановою Держкомпраці від 02.02.1963 р. №20, якою було передбачено, що переоформлення трудових книжок, виданих до 14 лютого 1962 p., не проводиться. При заповненні трудових книжок до цієї дати запис про загальний трудовий стаж вносився без розшифровки на підставі документів або зі слів працівника. Запис про роботу, внесений у трудову книжку загальним підсумком на підставі документів, приймається під час обчислення стажу без витребування додаткових документів. Запис приймається до уваги і в тому випадку, коли в трудовій книжці не були перераховані документи, на підставі яких його зроблено, а було лише зазначено, що запис зроблено на підставі документів. Наступні записи в трудовій книжці повинні мати посилання на накази, розпорядження чи інший акт адміністрації про зарахування чи звільнення працівника. Ці записи беруться до уваги, якщо підставою для них є прийомна записка, облікова картка й т. ін.

Необхідність дотримання вимог вищевказаної постанови і під час заповнення трудової книжки колгоспника в 1974 році, та в подальшому до затвердження нової форми трудової книжки колгоспника з 01.01.1977 року, підтверджуються іншими записами в трудовій книжці колгоспника позивача.

За такого, суд вважає доводи позивача, що за відсутності в трудовій книжці колгоспника графи «підстава», записи в його трудовій книжці колгоспника про навчання в Баштанському клубі ДТСААФ відповідали вимогам діючого на той час законодавства є безпідставними.

Посвідчення водія на ім'я ОСОБА_1 за №364781 (надано позивачем) містить лише дату видачі посвідчення та не містить відомостей про період навчання, що не відповідає вимогам п. 8 Порядку №637.

Крім того, в архівній довідці від 05.10.2016 №60/21 Товариства сприяння обороні України зазначається про неможливість надати довідку про період навчання ОСОБА_1 в Баштанському клубі ДТСААФ у зв'язку з відсутність в архіві документів.

Відповідно до записів трудової книжки колгоспника позивач 01.12.1974 був врахований слухачем на підготовче відділення Одеського сільськогосподарського інституту. Після закінчення підготовчого відділення зарахований студентом І курсу економічного факультету Одеського сільськогосподарського інституту. Записи містять посилання на накази та скріплені печаткою.

Як зазначалось вище згідно з п. «д» ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п. 5 Положення про освітньо-кваліфікаційні рівні (ступеневу освіту), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1998 №65, зміст навчання - це науково - обґрунтований методичний та дидактичний навчальний матеріал, засвоєння якого забезпечує здобуття освіти і кваліфікації згідно з освітньо- кваліфікаційним рівнем.

Протягом періоду перебування позивача слухачем підготовчого відділення та подальшого навчання у вищому навчальному закладі, питання навчання у вищому навчальному закладі регулювалось Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки від 28.06.1974 №2778-VIII «Про народну освіту» (далі - Закон «Про народну освіту»).

Так, згідно ст. 55 Закону «Про народну освіту» вища освіта здійснюється в університетах,, інститутах, академіях та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до вищих навчальних закладах. У вищих навчальних закладах може проводитись денне, вечірнє і заочне навчання. Відповідно до ст.60 вказаного Закону, особам, які закінчили вищі навчальні заклади, присвоюється кваліфікація відповідно до здобутої спеціальності, видається диплом і нагрудний знак встановленого зразка.

Відповідно до диплому серія А-І №996896 Одеського сільськогосподарського інституту ОСОБА_1 вступив до інституту 1975 році та в 1979 році закінчив навчання, здобувши кваліфікацію економіста бухгалтерського обліку в сільському господарстві. Зазначене підтверджується і записами в трудовій книжці колгоспника.

Наведене підтверджує, що позивач перебуваючи слухачем підготовчого відділення Одеського сільськогосподарського інституту протягом періоду з 01.12.1974 по 30.07.1975 не здобував освітньо-кваліфікаційний рівень, то вказаний період згідно п. «л» ст. 56 Закону №1788 не підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Частиною 2 ст. 56 Закону №1788 встановлено, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України №17 від 17.05.1992 «Про порядок застосування окремих положень статей Закону України «Про пенсійне забезпечення»» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4. Аналогічний порядок обчислення стажу роботи застосовується і в том випадку, коли не встановлювався мінімум трудової участі у громадському господарстві.

Відповідно до записів трудової книжки колгоспника, позивач з 01.02.1974 по 21.11.1974 працював в колгоспі ім. В.І.Леніна шофером. З 06.08.1979 по 07.04.1980 позивач працював в цьому ж колгоспі заступником головного бухгалтера.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Лан» є правонаступником4 колгоспу ім. В.І. Леніна, що підтверджується довідкою від 22.10.2016 №26.

Так, довідкою СТОВ «Лан» від 16.11.2016 №30 підтверджено членство ОСОБА_1 в колгоспі ім. В.І.Леніна з 01.02.1974 по 21.11.1974 та в відомості про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві зазначено про кількість вироблених позивачем трудоднів за 1974 - 41, при встановленому мінімумі - 250.

Довідкою СТОВ «Лан» від 22.10.2016 №25 підтверджено членство ОСОБА_1 в колгоспі ім. В.І.Леніна з 06.08.1979 по 07.02.1980 та в відомості про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві зазначено про кількість вироблених позивачем трудоднів за 1979 - 129 при встановленому мінімумі - 210, та за 1980 - 17 при встановленому мінімумі - 210.

Твердження позивача щодо відсутність в колгоспі встановленого мінімуму, спростовується вищевказаними довідками, які містяться в матеріалах справи.

Оскільки в 1979 році позивач був членом колгоспу протягом періоду з 06.08.1979 по 31.12.1979, що дорівнює 4 місяцям 25 дням, то до страхового стажу відповідачем зарахуванно саме період 4 місяці 25 днів.

Таким чином, відповідачем вірно було зараховано до страхового стажу позивача 7 місяців 3 дні роботи в колгоспі.

Згідно ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону №1058 встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону -за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004).

За даними трудової книжки позивач з 21.01.2002 по 08.06.2005 працював в ТОВ«Лев». Спірний період з 21.01.2002 по 31.08.2002 зараховано до страхового стажу на підставі трудової книжки, що відповідає вимогам ст. 62 Закону №1788.

З огляду на наведені вище положення ст. 24 Закону №1058, твердження позивача, що спірний період з 21.01.2002 по 31.08.2002 не підлягає зарахуванню до страхового стажу є помилковим, та не ґрунтується на законі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) завесь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1, протягом спірного періоду з 21.01.2002 по 31.08.2002 заробітна плата позивачу не нараховувалась, в графі сума заробітку для нарахування пенсії зазначено «0.00».

Отже, оскільки період з 21.01.2002 по 31.08.2002 включено до страхового стажу, то заробітну плату відповідно до вимог абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону №1058 враховано за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, тобто «0.00».

Відповідно до абз. З ч. 1 ст. 40 Закону №1058 за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу. врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди-строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, м також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до абз. З ч. 1 ст. 24 Закону №1058 період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової Ті виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених норм Закону №1058, вбачається, що період, протягом якого особа отримувала допомогу по безробіттю, входить до 10 відсотків тривалості страхового стажу, який може бути виключений із розрахунку.

Відповідно до розрахунку №1 заробітна плата (довідка), із періоду заробітку, з якого обчислено розмір пенсії позивача, виключено заробіток за 42 місяці підряд за період з 01.02.2002 - 31.12.2005, як період з найменшим заробітком, що становить не більше 10 відсотків тривалості страхового стажу позивача, як це передбачено ст. 40 Закону №1058. В тому числі, виключено як невигідний заробіток за період з 16.06.2005 - 31.12.2005 (отримання допомоги по безробіттю), який був зарахований до страхового стажу відповідно до абз. З ч. 1 ст. 24 Закону №1058.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.6, 8, 9, 241 242, 246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м.Миколаєва Миколаївської області про визнання незаконним дій та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення набуває законної сили через 30 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному ст. 295,ст.296 КАС України.

Суддя Ж.П. Павлова