Справа № 348/2111/17
Суддя: Грещук Р. П.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2111/17

11 травня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді Грещука Р.П.,

секретаря Шпитко М.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови в зарахуванні стажу роботи та виплати грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови в зарахуванні стажу роботи та виплати грошової допомоги.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві.

Просить суд визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови їй у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання на підготовчому відділенні в Чернівецькому національному університеті в з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року.

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити їй з 12.07.2017 року зарахування до страхового стажу періоду навчання на підготовчому відділенні в Чернівецькому національному університеті в період з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року, провести нарахування, виплатити недоплачені суми пенсії та проводити виплату пенсії згідно проведеного перерахунку в подальшому.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови їй у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із доплатою, передбаченою Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» від 15.02.1995 року № 56/95.

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області нарахувати та виплатити їй грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із доплатою, передбаченою Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» від 15.02.1995 року № 56/95.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, підтримала подані письмові заперечення в яких вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставні та підлягають залишенню без задоволення виходячи з наступного.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 12.07.2017 року та отримує пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"».

Стаття 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає категорії працівників галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, а саме пункт «є» даної статті передбачає, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 року № 1436 та 17.11.2004 року № 1567, затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "є" -"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги буде здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено зарахування до страхового стажу часу навчання на річних підготовчих курсах при вищих навчальних закладах (ОСОБА_3 від 11.11.1994 року № 01-3/1000-02-2), тому період з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року не може бути зарахований до трудового стажу.

У зв'язку з вищенаведеним, підстави для зарахування до трудового стажу періоду навчання на підготовчому відділенні в Чернівецькому національному університеті з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року відсутні.

Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши письмові заперечення, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 77 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч. 1 ст.77 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст. 5 КАС України є суб'єктом владних повноважень, то застосуванню при розв'язанні спору підлягають норми ч.2 ст.77 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них та їхніх сімей.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в липні місяці 2017 року звернулася до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про призначення їй пенсії за віком та представила документи, достатні для призначення даної пенсії.

На підставі її заяви та поданих нею документів Надвірнянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах.

Також встановлено, що при призначенні позивачу пенсії за віком їй невраховано до страхового стажу період навчання на підготовчому відділенні в Чернівецькому національному університеті з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року, де вона навчалася на денній формі навчання з відривом від виробництва. Наказом університету від 18.08.1978 року № 123-СТ ОСОБА_1 була зарахована студенткою першого курсу філологічного факультету за спеціальністю «Українська мова та література» денної форми навчання з 01.09.1978 року, як така що повністю виконала навчальний план.

04.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про зарахування до стажу роботи періоду її навчання на підготовчому відділенні в Чернівецькому національному університеті з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням підвищення за проживання в гірських населених пунктах.

Однак, листом Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 11.10.2017 року за №340/К-15 позивачу відмовлено у такому зарахуванні та повідомлено, що ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає категорії працівників галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, а саме пункт «є» даної статті передбачає, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "є" -"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги буде здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено зарахування до страхового стажу часу навчання на річних підготовчих курсах при вищих навчальних закладах (ОСОБА_3 від 11.11.1994 року № 01-3/1000-02-2), тому період з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року не може бути зарахований до трудового стажу.

На підставі вищенаведеного, підстави для зарахування до трудового стажу періоду навчання на підготовчому відділенні в Чернівецькому національному університеті з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року відсутні.

Дану відмову суд вважає протиправною з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремими категоріями громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Ч. 1 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Частиною четвертою даної норми передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України від 05.11.1991 року за № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», передбачено стаж роботи, який дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим, ніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов'язковому соціальному страхуванню.

Ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII регламентовано право зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення трудових пенсій, також і періоду, коли особа не працювала, зокрема, у зв'язку з навчанням у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також якщо в трудовій книжці відсутні потрібні записи або містяться про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори й угоди з відмітками про їхнє виконання, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція), до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, записи про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах, у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті

тощо), у вищих навчальних закладах та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі.

Для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів (пункт 2.16 Інструкції).

Вищевказані правові норми дають підстави вважати, що питання ведення, контролю за веденням запису в трудовій книжці відомостей щодо трудового (в тому числі спеціального) стажу віднесено до компетенції роботодавця або, у виняткових випадках, юридичної особи, в якій власник трудової книжки провадить не трудову, але іншу основну свою діяльність.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Таким чином, суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_1 та необхідність зобовязання відповідача здійснити їй зарахування до страхового стажу період її навчання на підготовчому відділенні в Чернівецькому національному університеті з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року, провести нарахування, виплатити недоплачені суми пенсії та проводити виплату пенсії згідно проведеного перерахунку в подальшому, а також зобовязання нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із доплатою, передбаченою Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» від 15.02.1995 року № 56/95.

Суд вважає, що право позивача на пенсійне забезпечення порушене і захист порушеного права можливий шляхом зобовязання відповідача вчинити певні дії для усунення порушення права позивача.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про можливість задоволення позову.

На підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст. 5-10, 241-243, 246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання на підготовчому відділенні в Чернівецькому національному університеті в період з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року.

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 з 12.07.2017 року зарахування до страхового стажу періоду навчання на підготовчому відділенні в Чернівецькому національному університеті в період з 01.12.1977 року по 31.08.1978 року, провести нарахування, виплатити недоплачені суми пенсії та проводити ОСОБА_1 виплату пенсії згідно проведеного перерахунку в подальшому.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із доплатою, передбаченою Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» від 15.02.1995 року № 56/95.

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із доплатою, передбаченою Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» від 15.02.1995 року № 56/95.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 21.05.2018 року.