Справа № 803/717/18
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року ЛуцькСправа № 803/717/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправною бездіяльність, яка виявилася у не складанні та не направленні висновку з заявою та доданими до неї документами Міністерству оборони України для прийняття рішення для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язання подати Міністерству оборони України висновок та надані документи для виплати одноразової грошової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником бойових дій в республіці Афганістан, інвалідом війни другої групи, та має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII) та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі Порядок №975). В листопаді 2017 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги та усіма необхідними документи. Проте, з відповіді від 26 лютого 2018 року вбачається, що Волинський ОВК повернув подані документи на доопрацювання з тих підстав, що серед них немає документа, який свідчить про причини та обставини поранення, а також тому, що відповідно до вказівки директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 06 лютого 2016 року №3/6/3625 військовим комісаріатам заборонено надсилання висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі відсутності всіх передбачених документів.

Позивач вважає, що відповідачем всупереч вимогам Порядку №975 допущено протиправну бездіяльність щодо не складання та не направлення висновку до Міністерства оборони України, яка порушує його право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

У відзиві на позов від 14 травня 2018 року №1369 (а. с. 29-30) представник відповідача позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що відповідно до встановленого порядку після надходження заяви ОСОБА_2 з необхідними документами до Волинського ОВК, спеціалістами відділу соціального забезпечення була здійснена перевірка вищевказаних документів з метою визначення можливості складання висновку стосовно можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги. Оскільки серед наданих позивачем документів було виявлена відсутність необхідних документів, які б свідчили про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). З огляду на встановлені обставини отримання позивачем інвалідності вбачається відсутність достатніх правових підстав для складання й надсилання висновку щодо можливості призначення й виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку №975.

З наведених підстав представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 11 листопада 1980 року по 27 серпня 1981 проходив військову службу у Радянській армії СРСР та приймав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку з 06 травня 1981 року по 26 серпня 1981 року у Демократичній республіці Афганістан, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 та довідкою Луцького об`єднаного міського військового комісаріату від 08 листопада 2017 року № 527 (а. с. 8-9).

Відповідно до довідки до акта огляду Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №247524 від 10 грудня 2015 року ОСОБА_1 визнано інвалідом третьої групи у зв`язку із загальним захворюванням (а. с. 13).

29 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано інвалідом третьої групи на строк до 01 червня 2017 року у зв`язку із пораненням, контузією, так, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби (ДРА), що підтверджується довідкою до акта огляду Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №386195 від 29 червня 2016 року (а. с. 14).

10 травня 2017 року при повторному огляді ОСОБА_1 встановлено довічно другу групу інвалідності, у зв`язку із пораненням, контузією, так, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби (ДРА), що підтверджується довідкою до акта огляду Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №743843 від 12 травня 2017 року (а. с. 15).

Згідно із висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №684/ж від 21 березня 2016 року, виданим Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, виявлені спеціалістом у ОСОБА_1 при огляді рубці є наслідком загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені у 1981 році (а. с. 12).

Крім того, витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 №1389 від 30 березня 2016 року підтверджено, що його захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а. с. 11).

Судом також встановлено, що 07 листопада 20017 року позивач ОСОБА_1 подав до Волинського ОВК заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю пов`язаною з пораненням, контузією при виконанні обов`язків військової служби (а. с. 7). До заяви були додані: копія паспорту, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, копія військового квитка, копія довідки №229 від 14 липня 2015 року, копія висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 21 березня 2016 року, копія витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1389 від 30 березня 2016 року, копії довідок до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №247524 від 26 грудня 2015 року, №386195 від 29 червня 2016 року та №743843 від 18 травня 2017 року.

26 лютого 2018 року Волинського ОВК надав відповідь на адвокатський запит за №ВСЗ/202, з якої слідує, що документи ОСОБА_1 було повернуто на доопрацювання, у зв`язку із відсутністю документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Крім того, у вказаній відповіді зазначено, що відповідно до вказівки директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 06 лютого 2016 року №3/6/3625 військовим комісаріатам заборонено надсилання висновку, щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі відсутності всіх документів, зазначених в пунктах 4.6, 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2014 року №530. В разі подання ОСОБА_3 всіх необхідних документів Волинським ОВК буде відпрацьовано висновок, щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги та направлено в Департамент фінансів Міністерства оборони України на розгляд комісії (а. с. 10).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом №2011-XII.

Так, згідно з статтею 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з статтею 1-2 цього Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону №2011-ХІІ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 9 статті 16-3 Закону №2011-XII встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до пункту 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку №975 визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Підпунктом 30 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №671 «Про затвердження Положення про Міністерство оборони України» зазначено, що Міністерство оборони України приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міноборони.

При цьому, наказом Міністерства оборони України № 564 від 26 жовтня 2016 року затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат (далі Положення №564), яке визначає основні функції, завдання, повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), а також порядок організації її роботи.

Згідно з пунктами 1, 2 Положення №564 основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, передбачених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН та постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року №290 «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках».

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія зобов`язана: приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям Збройних Сил України, особам, звільненим з військової служби зі Збройних Сил України та СРСР, які стали інвалідами, військовозобов`язаним та резервістам, які стали інвалідами внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання, пов`язаних з їх призовом на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України; приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що саме до повноважень Комісії віднесено прийняття рішень про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів, а на відповідача покладено обов`язок у 15-ти денний строк з дня реєстрації документів направити до Міністерства Оборони України висновок з поданими документами для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до пункту 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Як встановлено судом позивачем було подано відповідачу усі необхідні документи щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, внаслідок поранення, контузії, так, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (Демократичній республіці Афганістан), однак як слідує з листа Волинського ОВК від 26 лютого 2018 року №ВСЗ/202 відповідач повернув документи ОСОБА_1 на доопрацювання.

Всупереч вищезазначеного, відповідач не склав висновок про можливість призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та не направив його у 15-ти денний строк з дня реєстрації документів розпоряднику бюджетних коштів - Міністерству оборони України, чим допустив протиправну бездіяльність.

Крім цього, відповідач всупереч вимогам положень Порядку №975 та Положення №564 фактично повідомив позивача про відсутність підстав для призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, внаслідок поранення, контузії, так, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (Демократичній республіці Афганістан).

При цьому, суд зазначає, що відповідач не наділений повноваженнями на самостійне визначення наявності або відсутності в осіб права на призначення чи відмову в отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. Разом з тим, згідно з вимогами Порядку №975 Волинський ОВК не наділений повноваженнями повертати документи осіб, які мають право на призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги на доопрацювання.

Таким чином, бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не складання висновку про можливість призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю ОСОБА_1 та направлення його у 15-ти денний строк з дня реєстрації документів розпоряднику бюджетних коштів - Міністерству оборони України разом з поданими документами для прийняття відповідного рішення є протиправною, а тому необхідно зобов`язати відповідача подати висновок та документи до нього розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України для вирішення питання щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень, не довів що ним не допущено протиправної бездіяльності щодо не складання та не направлення свого висновку до Міністерства оборони України стосовно позивача для прийняття рішення для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, суд не вбачає підстав для встановлення для Волинського ОВК розумного строку для виконання рішення суду, як про це просив позивач, оскільки відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 і частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати в установлений судом термін звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду. Крім того, це є правом, а не обов`язком суду.

Відтак, враховуючи обставини даної справи, суд вважає, що підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 243 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України висновку щодо можливості проведення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України щодо можливості проведення виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк