Справа № 461/438/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2931/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2018 року у справі № 461/438/18 (суддя Волоско І.Р., м. Львів, час прийняття - 10:16) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

18 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 6178/20900/17 від 09.01.2018 року, якою він визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 470 Митного кодексу України, та підданий адміністративному стягненню у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Рішенням від 12 березня 2018 року Галицький районний суд м. Львова позов задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків, визначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. І разом з тим, нормою ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу Львівської митниці, в якому зазначає, що факт обставин непереборної сили був встановлений Львівською ТПП - 21.12.2017р., а тому перевізник об'єктивно не міг вчасно (в термін доставки товару до митного органу) надати митному органу документальне підтвердження обставин непереборної сили.

Крім того зазначає, що у позивача наявні належні і переконливі докази, які підтверджують наявність обставин непереборної сили (в даному випадку - відсутність дозволів Республіки Польща на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні з 17 листопада цього року по 01 грудня 2017 року), що й зумовили перевищення встановленого Митним кодексом України строку транзитних перевезень. Ці обставини (непереборної сили), за змістом частини першої статті 460 Митного кодексу України, є достатньою і безумовною підставою, яка виключає адміністративну відповідальність за порушення митних правил, передбачену, зокрема, статтею 470 Митного кодексу України.

З огляду на викладене, позивач просить подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, що відповідно до приписів частини 2 статті 313 КАС України не є перешкодою для розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 05.12.2017 року о 01:00 год. в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху «червоний коридор» у напрямку виїзд з України заїхав тягач з напівпричепом, реєстраційні номерні знаки СВ 1541 ВМ/СВ 1593 ХР, з вантажем «Титану діоксин пігментний - 20800кг.». До митного оформлення водієм ОСОБА_2 було повідомлено номер електронної декларації типу ЕК10 АА № UA805180/2017/18656 від 15.11.2017 року та подано інші документи, необхідні для проходження митного контролю.

У ході митного контролю вказаного товару та транспортного засобу в ЄАІС Держмитслужби було встановлено, що згідно інформації, наявної в електронній базі стосовно вищевказаної митної декларації вантаж переміщувався у митному режимі «Транзит» до органу доходів і зборів призначення на кордоні та мав бути доставлений водієм ОСОБА_2 в строк до 25.11.2017 року.

09 січня 2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 винесено постанову в справі про порушення митних правил №6178/20900/17, якою позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 3400 гривень.

В оскаржуваній постанові зазначається, що позивач перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, а також документів на ці товари, транспортні засоби, терміном більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб, оскільки митна декларація ЕК10 АА № UA805180/2017/18656 була оформлена 15.11.2017 року. Відповідно до інформації, наявної в електронній базі, вищевказаний вантаж переміщувався у митному режимі «транзит» до органу доходів і зборів призначення на кордоні і мав бути доставлений в термін до 25.11.2017 року, однак товар фактично доставлено у зону митного контролю митниці лише 05.12.2017 року. Окрім того, зазначається що позивач не звертався до найближчого органу доходів і зборів щодо обставин аварії чи непереборної сили, у зв'язку з якими порушені ці строки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не був порушений десятиденний строк доставки товарів, оскільки експортна декларація оформлена 15 листопада 2017 року до 17 листопада 2017 року, тобто строк складає 2 доби, а з 17 листопада 2017 року по 01 грудня 2017 року позивач намагався отримати дозвіл Республіки Польща на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, однак був позбавлений можливості це зробити, про що свідчить висновок Львівської ТПП про існування обставин непереборної сили, а також з 02 грудня 2017 року по 05 грудня 2017 року, тобто 4 доби в межах яких позивач прибув до Львівської митниці ДФС.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 318 Митного кодексу (МК) України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Статтею 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 цього Кодексу встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує самого факту перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку транзитного перевезення вантажу, але зазначає, що не зміг зробити у зв'язку з обставинами непереборної сили, а саме - відсутністю дозволів Республіки Польща на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні з 17.11.2017 року по 01.12.2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані обставини слід розглядати як обставини непереборної сили.

Так, Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України звернулася з листом від 24.11.2017р. 1/11-1/1740п до в.о. Голови ДФС України Продана М.В., в якому повідомила про критичну ситуацію, пов'язану з відсутністю дозволів на рух транспортних засобів комерційного призначення територією Польщі та накопиченням близько 2000 транспортних засобів комерційного призначення з вантажами в пунктах пропуску на виїзд з України. Асоціація звернулася з проханням у зв'язку викладеними обставинами не застосовувати санкції, передбачені ст.470 МК України, до автомобільних перевізників, які стали заручниками складеної ситуації.

21 грудня 2017 року Львівська торгово-промислова палата, в межах своєї компетенції, розглянула звернення б/н від 19.12.2017р. Асоціації міжнародних перевізників України (АсМАП України) щодо наявності обставин, які привели до неможливості виконання зобов'язань - перевезення експортних вантажів автомобільними перевізниками України та видала Висновок щодо обставин, які унеможливили виконання зобов'язань №19-08-5/1369.

Львівська торгово-промислова палата встановила та затвердила належним чином факт, що відсутність дозволів Республіки Польща на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні з 17 листопада 2017 року по 01 грудня 2017 року є обставиною непереборної сили.

При цьому, оскільки факт обставин непереборної сили був встановлений Львівською ТПП - 21.12.2017р., то позивач об'єктивно не міг вчасно (в термін доставки товару до митного органу) надати митному органу документальне підтвердження обставин непереборної сили.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для скасування постанови Львівської митниці ДФС № 6178/20900/17 від 09.01.2018 року у справі про порушення митних правил.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2018 року у справі № 461/438/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 21 травня 2018 року.