Справа № 820/2646/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2018 р. № 820/2646/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Панченко О.В.
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом
до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в перерахунку пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;
- зобов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести з 01.04.2018р. перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язати відповідача подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з 10.02.1987 р. по 29.04.1987 р. він приймав участь у спеціальних зборах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30-км. зоні, у зв`язку із чим має право на пенсійне забезпечення відповідно до норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Починаючи з 01.04.2018 р. відповідач невірно нараховував та виплачував ОСОБА_1 державну пенсію, у зв`язку із чим, 20.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення розміру пенсії відповідно до статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Проте, листом № 193/В-14 від 02.04.2018 р. відповідач відмовив позивачу в перерахунку призначеної пенсій з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії. Просив позов задовольнити у повному обсязі.
На виконання ухвали суду від 12.04.2018р. відповідачем 04.05.2018 року надано відзив, в якому вказав, що так як, ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то йому з 01.01.2012 року і по теперішній час розрахунок і виплата пенсії проводиться згідно Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011р. №1210. Згідно документів наявних в пенсійній справі та копії документів доданих ОСОБА_1 до зави поданої ним до Пенсійного фонду, відповідачем не вбачається настання у нього інвалідності під час проходження дійсної строкової служби, а відтак у Пенсійного фонду відсутні законні підстави для перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до положень статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне:
Ухвалою суду від 12.04.2018р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, які суд розглядає за правилами спрощеного провадження, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач у період з 10.02.1987 р. по 29.04.1987 р. перебував на військових зборах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією військового квитка № НОМЕР_1 (а.с. 9).
Відповідно до довідки №244 від 29.04.1987 р. судом встановлено, що ОСОБА_1 призвано на збори з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС по виконанню службових обов`язків у військовій частині НОМЕР_2 в період з 10.02.1987 р. по 29.04.1987 р. (а.с.10).
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить копія посвідчення серії № НОМЕР_3 (категорія 1) (а.с. 15).
Згідно з вкладкою № НОМЕР_4 від 27.10.2016 р. до посвідчення громадянина(ки), який (яка) постараждав(ла) внаслідок Чорнобильської катастрофи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ( категорія 1) (а.с. 15).
ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_5 (а.с. 16).
Із копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 121924 вбачається, що позивач 24.04.1955 року народження, 17.10.2016 р. проходив огляд, група інвалідності третя з 10.10.2016 року, безстроково, причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням робіт при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.12-13).
Згідно копії витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, судом встановлено, що захворювання, колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1955 року народження, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 14).
20 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Ізюмського об`єднаня управлінням Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про перерахунок пенсії, у якій просив провести перерахунок пенсії з 01.04.2018 року на підставі статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (а.с.7).
Проте, листом № 193/В-14 від 02.04.2018 Ізюмським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії. В обґрунтування відмови відповідач зазначив, що заявником не надано документів, з яких би вбачалось настання інвалідності під час проходження дійсної строкової служби (а.с.8).
Таким чином, відповідачем розглядалось питання призначення перерахунку пенсії позивачу, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовозобов`язані призиваються на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.
Згідно з частиною 8 статті 29 Закону України "Про військовій обов`язок і військову службу" у разі прийняття Президентом України схваленого Верховною Радою України рішення про введення в Україні або в окремих її місцевостях надзвичайного стану, а також оголошення окремих місцевостей України зонами надзвичайної екологічної ситуації військовозобов`язані можуть призиватися на спеціальні збори на строк не більше двох місяців.
Частиною 11 статті 29 Закону України "Про військовій обов`язок і військову службу" передбачено, що за призваними на збори військовозобов`язаними на весь період зборів та резервістами на весь час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середня заробітна плата на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування і форм власності.
З огляду на вищенаведені приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач був призваний на військові збори та прийняв участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як військовозобов`язаний.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 10.02.1987 р. по 29.04.1987 р. перебував на військових зборах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто є військовослужбовцем у розумінні статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Враховуючи викладене, доводи відповідача у відзиві на позов щодо відсутності правових підстав та достатніх документів на підтвердження права позивача на перерахунок пенсії у відповідності до приписів ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є необґрунтованими та безпідставними.
Статтею 59 зазначеного Закону регулюються питання пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій № 2148-VIII від 03.10.2017 частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796 -ХІІ викладена в наступній редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року", яка набрала чинності з 01.10.2017.
Пунктом 9.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за її бажанням.
Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позивач, як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовослужбовець, відноситься до категорії осіб, яка має право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Прохання позивача в частині зобов`язання відповідача подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення не є позовною вимогою і обов`язком суду, враховуючи положення ст. 382 КАС України.
При цьому суд звертає увагу на те, що наразі відсутні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що в подальшому відповідачем не буде виконано рішення суду у строк визначений чинним законодавством України.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправною відмову Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в перерахунку пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Зобов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести з 01.04.2018р. перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення у відповідності до ст. 295 цього Кодексу. Або в порядку, передбаченому п.15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко