Справа № 125/1082/17
Суддя: Єрмічова В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року

Барський районний суд Вінницької області у складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Переверзєвої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Майби Андрія Григоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом і просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР №356081 від 24 травня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. У позовній заяві позивач зазначив, що 24 травня 2017 року на власному автомобілі "Opel OMEGA", номерний знак НОМЕР_1, він поїхав на вулицю М. Кривоносав м. Бар Вінницької області до кіоску з продажу автомобільних запчастин. Коли позивач зупинив автомобіль, до нього підійшов інспектор Майба А.Г., попросив пред'явити документи. Позивач надав інспектору посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Позивач зазначив, що інспектор не роз'яснив йому його права, не пояснив, що він порушив, та не складав протокол про адміністративне правопорушення, крім того, позивач зазначив, що усе, викладене у постанові не відповідає дійсності, тому просив її скасувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Пояснив, що у зону дії знаку "В'їзд заборонено" він заїхав у дозволений час, а коли під'їхав до кіоску з продажу автомобільних запчастин, то до нього підійшов інспектор, якому він передав усі необхідні документи. Просив скасувати постанову, якою накладено на нього стягнення.

Відповідач Майба А.Г., який на даний час працює старшим слідчим Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, у судовому засіданні пояснив, що позов не визнає та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування зазначив, що у травні 2017 року він працював на посаді інспектора СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області. Відповідно до посадових обов'язків перевіряв дотримання водіями вимог Правил дорожнього руху. 24 травня 2017 року він знаходився по вул. М. Кривоноса у м. Бар Вінницької області та побачив, що по даній вулиці у напрямку ринку від вул. Врублевського рухається автомобіль червоного кольору, як з'ясувалося у подальшому під керуванням позивача ОСОБА_1 Даний автомобіль заїхав у зону дії знаку "В'їзд заборонено" та зупинився біля кіоску з продажу автомобільних запчастин. Відповідач підійшов до водія ОСОБА_1 представився, пояснив, що він порушив вимоги знаку 3.21 "В'їзд заборонено" та попросив пред'явити документи. ОСОБА_1 вказав, що йому необхідно придбати двірники, а у нього хворі ноги, тому ходити йому важко, на що він вказав останньому, що на дану вулицю можливо заїхати, не порушуючи вимоги вказаного вище знаку. На вимогу інспектора передати документи, ОСОБА_1 передав лише поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, з якого інспектору стало відомо особа водія та у подальшому було перевірено, що він є користувачем автомобіля, яким керував. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення: порушив вимоги знаку 3.21 "В'їзд заборонено", чим порушив вимоги п. 8.4 в) (ч. 1 ст. 122 КУпАП) та не виконав вимоги п. 2.1 а) і 2.1 б) оскільки не пред'явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб (ч. 1 ст. 126 КУпАП), тому відповідачем дії позивача були кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КУпАП та стягнення накладено відповідно до санкції вказаного правопорушення, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За клопотанням позивача у судовому засіданні був допитаний як свідок ОСОБА_4, який пояснив, що бачив як ОСОБА_1 близько 10 години виїжджав з провулку вже у зоні дії знаку, тобто у заборонений час він туди не заїжджав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідка, заперечення відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Встановлено, що 24 травня 2017 року інспектор СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Майба А.Г. виніс постанову серії БР №356081 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Порушення полягало у тому, що позивач, керуючи автомобілем марки "Opel OMEGA", д/н НОМЕР_1, порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 "В'їзд заборонено" та не пред'явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. На підставі вказаної вище постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн (а.с. 6, 46).

Позивач керував автомобілем марки "Opel OMEGA", номерний знак НОМЕР_1, власником якого відповідно до даних копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 (а.с. 5).

Позивач має посвідчення водія серії НОМЕР_2, що видане 21 червня 2013 року (а.с. 5).

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до підпунктів а) та б) пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до підпункту в) пункту 8.4 ПДР України, знак 3.21 "В'їзд заборонено" відноситься до заборонних знаків.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення судом перевірялася також на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач у судовому засіданні не довів правомірність прийняття рішення, не надав доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, натомість показання свідка у судовому засіданні підтверджують пояснення позивача, тому суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови серії БР №356081 від 24 травня 2017 року.

Разом з тим, слід зазначити, що позивач вказував на те, що відповідачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення, як на підставу порушення порядку розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення.

Однак, суд не приймає дані обставини як підставу для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Оскільки відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про вчинення адміністративних правопорушень, що передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, віднесені до компетенції органів Національної поліції, то протокол у даній категорії справ не складається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 288, 293 КУпАП, статтями 8, 9, 77, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Майби Андрія Григоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Майби Андрія Григоровича у справі про адміністративне правопорушення БР №356081 від 24 травня 2017 року скасувати.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя