Справа № 826/13124/17
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2018 року № 826/13124/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Катющенка В.П., суддів Кармазіна О.А., Скочок Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав» Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»
проскасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач 1, Департамент ДВС МЮ України) та Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 2, Шевченківський РВ ДВС м. Київ), у якому просить скасувати:

1) постанову державного виконавця Відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Нідзельської А.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 квітня 2013 року у виконавчому провадженні №36611317 в частині заборони відчуження і накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 09 лютого 2008 року;

2) постанову старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ Рибчинського О.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22 вересня 2016 року у виконавчому провадженні №50012423 в частині заборони відчуження і накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 09 лютого 2008 року;

3) постанову старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ Рибчинського О.В. про розшук майна боржника від 23 листопада 2016 року у виконавчому провадженні №50012423 в частині заборони відчуження і накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 09 лютого 2008 року;

4) постанову старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ Рибчинського О.В. про розшук майна боржника від 11 квітня 2017 року у виконавчому провадженні №50012423;

5) постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречуха О.Я. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 листопада 2013 року у виконавчому провадженні №40102859 в частині заборони відчуження і накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 09 лютого 2008 року;

6) постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречуха О.Я. про розшук майна від 19 листопада 2013 року у виконавчому провадженні №40102859;

7) постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Семка Б.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 грудня 2013 року у виконавчому провадженні №36600057 в частині заборони відчуження і накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 09 лютого 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17 листопада 2015 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та нею було укладено Договір про відступлення права вимоги №2. Вказаним договором, ПАТ «Фідобанк» передає (відступає) позивачу свої права вимоги до ОСОБА_8 за Кредитним договором № 977 від 15 лютого 2008 року. Водночас, ОСОБА_1 бере на себе обов'язок сплатити кредитору грошові кошти за відступлення права вимоги у відповідності до умов, погоджених за кредитним договором від 15 лютого 2008 року №977. В подальшому позивачем виконано зі свого боку всі зобов'язання, а на підставі затвердженої судом мирової угоди, позивач стала власником зазначеного автомобіля. Проте оспорювані у даному позові постанови унеможливлюють користування нею даним рухомим майном.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав», Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» та призначено справу до судового розгляду колегією у складі трьох суддів.

Відповідач 1 надав суду відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що боржником у виконавчих провадженнях є ОСОБА_8, яким самостійно рішення суду не виконано. Отже, у діях державного виконавця відсутні ознаки бездіяльності та відсутні підстави для самостійного зняття арешту.

Відповідач 2 відзиву суду не надав, проте просив суд розглянути справу за відсутності свого представника.

У призначене на 28 лютого 2018 року судове засідання сторони не прибули. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у письмовому провадженні.

З огляду на наведене та відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

15 лютого 2008 року між ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір №977 на придбання автотранспортного засобу.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №977 від 15 лютого 2008 року між сторонами укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., зареєстрований в реєстрі 15 лютого 2008 року за №648.

Відповідно до умов цього договору в заставу Банку було передано автотранспортний засіб марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 09 лютого 2008 року, який належить ОСОБА_8

Правонаступником ВАТ «СЕБ Банк» є ПАТ «ФІДОБАНК».

17 листопада 2015 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та позивачем було укладено Договір про відступлення права вимоги №2.

Вказаним договором ПАТ «Фідобанк» передає (відступає) позивачу свої права вимоги до ОСОБА_8 за Кредитним договором № 977 від 15 лютого 2008 року. Водночас ОСОБА_1 бере на себе обов'язок сплатити кредитору грошові кошти за відступлення права вимоги у відповідності до умов, погоджених за кредитним договором від 15 лютого 2008 року №977.

Крім цього, 17 листопада 2015 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договором застави від 15 лютого 2008 року.

Зобов'язання сторін за договорами про відступлення права вимоги виконані в повному обсязі. Вказана обставина не заперечується сторонами у справі.

Судом також встановлено, що на виконанні у Франківському відділі державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало виконавче провадження №52037396 з примусового виконання виконавчого напису №686 від 22 травня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я., про звернення стягнення на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_8 в рахунок погашення заборгованості по договору застави транспортного засобу у розмірі 214 158,88 грн.

На підставі заяви начальника Франківського відділу ДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 10 жовтня 2016 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_8, укладену в процесі виконання виконавчого напису.

За умовами мирової угоди сторони досягли згоди щодо вирішення спору на стадії виконання виконавчого напису.

Так, зокрема, сторони погодили, що в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_8 передає, а ОСОБА_1 приймає у власність транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 09 лютого 2008 року. При цьому, сторони погодилися визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний транспортний засіб.

Таким чином, на підставі вищезгаданої ухвали Франківського районного суду м.Львова позивач набула право власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2, який належав на праві власності ОСОБА_8

Наведені обставини також встановлені Львівським окружним адміністративним судом під час розгляду справи №813/4220/16 за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про скасування постанов.

В силу положень частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України наведені обставини доказуванню не підлягають.

З відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві від 02 жовтня 2017 року №31/26-І-927, наданої за результатами розгляду заяви позивача, вбачається, що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи м. Києва, автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний № НОМЕР_2, оголошений в розшук на підставі:

- постанови ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 11 липня 2013 року №1203/5, виконавче провадження №36611317;

- постанови ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 23 листопада 2016 року №448/29, виконавче провадження №50012423;

- постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві від 30 липня 2014 року №589/1, виконавче провадження №43419692;

- постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19 листопада 2013 року, виконавче провадження №40102859.

Крім того, згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи м. Києва, на автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний № НОМЕР_2, накладено арешт на підставі:

- постанови ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 09 квітня 2012 року №2224/5, виконавче провадження №31988483;

- постанови ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 17 квітня 2013 року №1594/5, виконавче провадження №36611317;

- постанови ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 26 червня 2015 року №32/267, виконавче провадження №47827045;

- постанови ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 22 вересня 2016 року №448/29, виконавче провадження №50012423;

- постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22 листопада 2013 року, виконавче провадження №40102859;

- постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16 грудня 2013 року, виконавче провадження №36600057;

- постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві від 27 травня 2014 року №589/1, виконавче провадження №43419692.

Боржником у всіх вказаних виконавчих провадженнях є ОСОБА_8

У зв'язку з наявністю зазначених постанов позивач не має можливості зареєструвати вказаний транспортний засіб на своє ім'я, а тому звернулась до суду даним позовом.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, викладеним в адміністративному позову, суд приходить до наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищезазначеного, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов'язковими до виконання.

Основним нормативно-правовим актом, що, зокрема, закріплює умови і порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ (далі по тексту - Закон України від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ).

Згідно зі статтею 10 Закону України від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ (тут і далі Закон у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 48 названого Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Статтею 51 Закону України від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ закріплено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Правовідносини при укладені договору застави між заставодавцем та заставодержателем регулюються Законом України «Про заставу» від 02.10.1992р. №2654-XII зі змінами та доповненнями у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 01.10.1992р. №2654-XII).

Відповідно до статті 1 названого Закону застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно зі статтею 16 Закону України від 01.10.1992р. №2654-XII право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення.

Частиною 5 статті 18 Закон України від 01.10.1992р. №2654-XII визначено, що якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін.

Крім того, положеннями статті 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту статті 37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003р. №1255-ІV зі змінами та доповненнями у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 18.11.2003р. №1255-ІV), вбачається, що накладення арешту на рухоме майно на підставі рішення суду для забезпечення цивільного позову або при порушенні провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця належить до публічних обтяжень, які, як встановлено статтею 39 цього Закону, підлягають реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, протягом п'яти днів із дня винесення відповідного рішення, на підставі якого воно виникає. Обов'язок щодо здійснення реєстрації покладається на уповноважений орган або на особу, зазначену в рішенні уповноваженого органу. Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону.

Частинами 2 та 3 статті 12 Закону України від 18.11.2003р. №1255-ІV закріплено, що реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 14 названого Закону, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Поняття пріоритету та вищого пріоритету розтлумачено в статті 1 Закону України від 18.11.2003р. №1255-ІV а саме: пріоритет - переважне право обтяжувача відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно; вищий пріоритет - переважний пріоритет одного обтяжувача відносно пріоритету іншого обтяжувача на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж рухомого майна.

Наданими суду доказами підтверджено право позивача як заставодержателя на арештоване майно - автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 09 лютого 2008 року, а також факт реєстрації обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Таким чином, право позивача на вказане майно, а також факт виникнення цього права до винесення оскаржуваних постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також розшук майна боржника, вважається доведеним належним чином.

Встановлення наведених обставин є підставою для скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також постанов про розшук майна боржника виключно в частині накладення арешту та оголошення заборони на відчуження саме транспортного засобу - автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 09 лютого 2008 року, який перебуває у заставі позивача.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (51939, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, код ЄДРПОУ 3374349), Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (04032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав», Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про скасування рішень задовольнити.

Скасувати в частині заборони відчуження і накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 09 лютого 2008 року постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Нідзельської А.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 квітня 2013 року у виконавчому провадженні №36611317.

Скасувати в частині заборони відчуження і накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 09 лютого 2008 року постанову старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ Рибчинського О.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22 вересня 2016 року у виконавчому провадженні №50012423.

Скасувати в частині заборони відчуження і накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 09 лютого 2008 року постанову старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ Рибчинського О.В. про розшук майна боржника від 23 листопада 2016 року у виконавчому провадженні №50012423.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ Рибчинського О.В. про розшук майна боржника від 11 квітня 2017 року у виконавчому провадженні №50012423.

Скасувати в частині заборони відчуження і накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 09 лютого 2008 року постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречуха О.Я. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 листопада 2013 року у виконавчому провадженні №40102859.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречуха О.Я. про розшук майна від 19 листопада 2013 року у виконавчому провадженні №40102859.

Скасувати в частині заборони відчуження і накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 09 лютого 2008 року постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Семка Б.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 грудня 2013 року у виконавчому провадженні №36600057.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Головуючий суддя В.П. Катющенко

Судді О.А. Кармазін

Т.О. Скочок