Справа № 200/21142/17(2-а/200/1385/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2018 року справа № 200/21142/17(2-а/200/1385/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.,

суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року

у адміністративній справі № 200/21142/17(2-а/200/1385/17) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 23.04.2014 року раніше призначеної та виплаті йому пенсії, виходячи з 68% грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також одноразової грошової допомоги при звільнені, які він отримував на протязі 2012-2014 років, тобто на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 23.04.2014 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та виплатити йому пенсію, виходячи з 68% грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також одноразової грошової допомоги при звільнені, які він отримував на протязі 2012-2014 років, тобто на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Зазначена постанова оскаржена в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав помилкового застосування норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військове: служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року визначено єдиний підхід до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43) так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63). Вказує на те, що до встановленого ч.3 ст.63 Закону № 2262-ХІІ переліку нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) не включено такі виплати як «допомога», що мають тимчасовий характер, і відповідно вони не можуть бути складовими грошового забезпечення в розумінні положень ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ, що на думку відповідача узгоджується з правовою позицією Конституційного Суду України, що викладена в рішенні від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилається на безпідставність доводів відповідача та на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке просить залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, а також перевіривши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що після звільнення позивача наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 28.02.2014 року №46 о/с у Запас Збройних Сил за п.64 «ж» Положення, йому з 23.04.2014 року на підставі відповідних документів була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 68% грошового забезпечення до якої не було включено отриману позивачем в період 2012-2014 р.р. матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, і одноразову грошову допомогу при звільнені.

Як вбачається з матеріалів справи, отримавши з ліквідаційної комісії ГУ МАС України в Дніпропетровській області довідки про виплату: матеріальної допомоги № 1484 від 06.09.2017 р. (а.с.17) і одноразової грошової допомоги при звільненні (а.с.18), позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою (а.с.20) про перерахунок та виплату йому пенсії, виходячи з 68% грошового забезпечення та з врахуванням отримуваних них в період 2012-2014 р.р. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також одноразової грошової допомоги при звільнені, тобто, на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 28.11.2017 р. за №П 6129-17 (а.с.21) відмовило позивачу у задоволенні його заяви з тих підстав, що види матеріальних допомог та компенсацій не носять постійного характеру та не належать до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, а тому вони не можуть бути включені до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія.

Позивач, вважаючи протиправними такі дії відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом, який задоволено судом першої інстанції виходячи з того, що допомога на оздоровлення та на вирішення соціально побутових питань і одноразова грошова допомоги при звільненні є додатковими видами грошового забезпечення, які у свою чергу є складовою частиною грошового забезпечення, з яких податковими агентами сплачуються належні внески до бюджету, і відповідно відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на положення Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ), «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), та постанов КМУ від 17.07.1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - Постанова № 393), від 07.112007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - Постанова № 1294), наказу МВС України від 31 грудня 2007 року №499 та постанови Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі - Постанова № 3-1), якими врегульовано спірні правовідносини у цій справі.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У п. 7 Постанови № 393 передбачено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з п.3 наказу МВС України від 31 грудня 2007 року №499 установлено, що грошове забезпечення осіб рядового складу і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому, Постановою № 1294 впорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (п. 3).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби та винагорода за тривалість безперервної військової служби.

Той факт, що грошове забезпечення осіб рядового складу і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення визначеного також і п.3 наказу МВС України від 31 грудня 2007 року №499.

Законом № 2011-XII також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1), одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону №2011-ХІІ.

Відповідно до ст.16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Порядок збору, розгляду та направлення на виконання документів щодо пенсій військовослужбовців врегульований Постановою № 3-1 згідно з п.7 якої, для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Водночас, статтею 63 закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільнені, з яких сплачено страхові внески, відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

На переконання судової колегії зазначена правова позиція не суперечить рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 4-рп/2015, яким здійснено офіційне тлумачення частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки цим рішенням визначено, виключний перелік виплат, що належить до додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), що повинні враховуватися при перерахунку пенсії військовослужбовцям, проте не визначено конкретні види вказаних виплат.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача повинен бути зроблений не у зв'язку із зміною розміру його грошового забезпечення, а у зв'язку з поданням ним у порядку, встановленому ст. 63 Закону № 2262-ХІІ додаткових документів, які дають право на відповідне підвищення пенсії.

Доводи апелянта про те, що виплати, з урахуванням яких позивач просить здійснити перерахунок його пенсії, не є складовими грошового забезпечення, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними з огляду на вищевикладене.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги відповідача, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків щодо наявності у позивача права на перерахунок його пенсії з урахуванням всіх вищезазначених складових.

Згідно із частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина 1 статті 77 КАС України).

Таким чином, підсумовуючи викладене, колегія суддів, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки останній всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, а висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є вірними.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов