Справа № 820/1259/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 травня 2018 р. № 820/1259/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності представника позивача Верещагіна Є.В.,

представників відповідача Ревенко О.М.,Троцко Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Акціонерна компанія "Харківобленерго" (вул. Плеханівська, буд. 149,м. Харків,61037, ) до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків,61052, ) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Позовні вимоги заявлені до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення рішення від 28.11.2017 року № .

Ухвалою суду від 06.03.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 10.05.2018 року з урахуванням положень ч.7 ст.181 КАС України суд перейшов до розгляду справи по суті.

Позивач вважає, що висновки акту перевірки, на підставі якого складене оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам, а отже податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Відповідач проти позовних вимог заперечував. В наданих письмових запереченнях та у судовому засіданні зазначив, що контролюючим органом правомірно нараховані штрафні санкції за затримку погашення суми податкового боргу згідно зазначеного у розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до оскаржуваного повідомлення-рішення відповідно до переліку проведених платежів.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, наведені у письмових запереченнях на позов та наданих письмових поясненнях.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерна компанія «Харківобленерго» (далі - АК "Харківобленерго") зареєстрована як юридична особа. Перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС в особі Харківського управління, як платник податків, є платником податку на додану вартість.

Судом встановлено, що фахівцями відповідача проведена камеральна перевірка АК "Харківобленерго" () з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання з податку на додану вартість за період з 03.07.2017 року по 25.10.22017 року.

За результатами перевірки складений акт № 1268/28-10-50-08-12/00131954 від 03.11.2017 року, яким встановлено порушення вимог п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями в частині затримки сплати АК "Харківобленерго" узгоджених сум податкового зобов'язання по податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року від 21.11.2016 № , по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року від 20.12.2016 № , по рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу від 20.10.2016 по справі № 820/1291/16 згідно розрахунку штрафних санкцій.

АК "Харківобленерго", не погоджуючись з висновками акта перевірки, надала свої письмові заперечення, які розглянуті відповідачем та листом від 23.11.2017 №60725/10/28-10-50-08-18 підприємство повідомлено про залишення висновків акта перевірки без змін.

Порушення встановлені актом перевірки, стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 28.11.2017 року № , яким підприємству нараховані штрафні санкції у розмірі 2612747.07 грн.

Не погодившись з винесеним рішенням суб'єкта владних повноважень відповідач скористався правом адміністративного оскарження в порядку, визначеному ст..56 ПК України. За результатами розгляду скарги рішенням ДФС України від 05.02.2018 року № 3914/99-99-11-03-01-25 скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Згідно ст. 67 Конституції України, п.16.1.4 ст.16 ПК України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірі, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 36.1-36 -3 ст. 36 ПК України визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст.54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Приписами п.57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні як на одну з підстав задоволення позовних вимог позивач послався на своєчасність сплати визначених податковим органом грошових зобов'язань.

Так, із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що позивачем платіжними дорученнями № 19582 від 29.12.2016 року, №24751-24753 від 01.09.2017, 26735 від 28.09.2017, № 26650 від 27.09.2017 року, здійснено платежі у відповідних розмірах з призначенням платежу -«виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 року у справі № 820/1291/16 (рядки 168-214, 213-215, 384-386 додатка до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення).

Проте, суд зазначає, за приписами п. 89.7 ст. 89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Оскільки, на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваного рішення за підприємством рахувалася заборгованість по сплаті податкових зобов'язань, суд приходить до висновку про правомірність зарахування контролюючим органом сплачених коштів в рахунок погашення заборгованості, яка виникла в порядку черговості.

Щодо посилань позивача на звернення до відповідача з заявами (а.с.92-95 лицевий бік) про розстрочення податкового боргу з ПДВ із наданням всіх визначених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин" та "Методичними рекомендаціями щодо встановлення загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу та проведення аналізу фінансового стану підприємств, які звертаються до органів Міндоходів для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу)" (лист від 05.06.2013 № 7017/7/99-99-11-02-03-17) та відповідні відмови контролюючого органу у розстроченні сплати без викладення причин відмови (а.с.92-98) як підстави задоволення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 р. по справі №820/1291/16 заяву Акціонерної компанії "Харківобленерго" було задоволено: розстрочено виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/1291/16 щодо стягнення податкового боргу у сумі 46372711,37 грн. (34560842,16 грн. з податку на додану вартість та 11811869,21 грн. з податку на прибуток підприємств) строком на 27 місяців, починаючи з 01.10.2016, зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами у розмірі 1717507,83 грн. (1280031.19 грн. з податку на додану вартість та 437476,64 грн. з податку на прибуток підприємств), останній платіж у розмірі 1717507,79 грн. (1280031,22 грн. з податку на додану вартість та 437476,57 грн. з податку на прибуток підприємств), у період з 01.10.2016 по 31.12.2018.

Згідно з п. 100.9 ст. 100 ПК України рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки щодо загальнодержавних податків та зборів сума яких, становить 1 мільйон гривень та більше, приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, рішення щодо розстрочення або відстрочення сплати податкового боргу, який виник у АК "Харківобленерго", приймається Державною фіскальною службою України (далі по тексту - ДФС України).

Посилання позивача на невідповідність прийнятого рішення про відмову у розстроченні податкового боргу, як на обставину, що дає підстави для звільнення від сплати штрафної санкції є необґрунтованим з огляду на таке.

Так, ДФС України є контролюючим органом, який наділений правом прийняття рішення щодо надання розстрочки або відстрочки сплати грошових зобов'язань. Також, ДФС України є самостійним суб'єктом і здійснює свою діяльність незалежно від Офісу великих платників податків. Позивачем по справі не надано доказів протиправних дій ДФС України щодо відмови у наданні розстрочення узгоджених сум грошового зобов'язання.

Щодо питання протиправності стягнення з позивача податкового боргу за інкасовими дорученнями, як підстави задоволення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Так, в судовому засіданні представник позивача посилався на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 р. по справі №820/1423/17 (залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017р. по справі №820/1423/17), якою визнано протиправним та скасовано рішення Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 07.03.2017 р. № 2 та визнано протиправними дії Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо складання інкасових доручень, прийнятих на виконання рішення від 07.03.2017 №2, а отже у платника податків на наявна переплата з податку на додану вартість.

Проте суд не погоджується з зазначеною позицією позивача оскільки, постановою Харківського окружного адміністративного суду по справі №820/1423/17 судом встановлено, що Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби порушено правила складання та направлення рішення щодо списання грошових коштів, передбаченого п.95.5 ст. 95 ПК України в рахунок погашення податкового боргу, проте не встановлено відсутності заборгованості у платника податку.

Крім того, суд зауважує, що вказаними рішеннями зазначено, що платник податків має податковий борг, а тому скасування рішення Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 07.03.2017 р. №2 не звільняє платника податків від обов'язку щодо погашення боргу.

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.7 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податник притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 109.2. ст. 109 ПК України за вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів і питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену ПК України та іншими законами України.

Згідно з ст. 116 ПК України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до ст.ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС України,

вирішив

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду. Скарга може бути подана у порядку ч. 1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду або у порядку п. 15.5 розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

У повному обсязі рішення виготовлено 18.05.2018 року

Суддя Зоркіна Ю.В.