Справа № 810/239/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року № 810/239/18

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лисенко В.І.,

за участі: секретаря судового засідання Приходько Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос» до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ТОВ «ВКФ «Амос» до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.12.2017 №.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що висновки податкового органу про порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування до податкових накладних є необґрунтованими. Так, податковий орган а Акті камеральної перевірки даних задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН від 14.11.2017 №6145/10-36-12-03/34899817 дійшов висновку, що ТОВ «ВКФ «Амос» порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України (а.с. 12 15).

Проте, позивач наполягає на тому, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулась не з його вини, оскільки на підприємстві відбулась незаконна зміна засновника та директора, що блокувало роботу підприємства. Після скасування незаконних змін у складі керівництва, підприємством було зареєстровано податкові накладні.

А тому вважає, що відповідачем необґрунтовано та протиправно не було взято до уваги даний факт при застосуванні до підприємства штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 12.02.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено її до розгляду у підготовчому засіданні на 01.03.2018, яке відкладено за клопотанням представника позивача на 06.03.2018.

У підготовчому засіданні 06.03.2018 судом оголошено перерву до 10.04.2018 за клопотанням позивач у звязку із необхідністю ознайомлення із відзивом відповідача на позовну заяву.

Ухвалою суду від 10.04.2018 закрито підготовче провадження у даній адміністративній справі та призначено її до судового розгляду.

У судовому засіданні 11.05.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, вкладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача позовних вимог не визнав з підстав, викладених у письмові відзиві на позовну заяву, у задоволенні позову просив відмовити. Наполягав на тому, що висновки Акту перевірки та оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірними, оскільки ТОВ «ВКФ «Амос» порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає у звязку з наступним.

У листопаді 2017 року посадовою особою ГУ ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку ТОВ «ВКФ «Амос» з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки складено Акт від 14.11.2017 №6145/10-36-12-03/34899317 (далі Акт перевірки) згідно висновків якого встановлено порушення ТОВ «ВКФ «Амос» граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України (а.с. 12 15).

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 05.12.2017 №, яким до ТОВ «ВКФ «Амос» на підставі пункту 120.3 статті 120-1 ПК України застосовано штраф у загальній сумі 102 752,89 грн. (а.с. 18).

За наслідками адміністративного оскарження висновки Акту перевірки та прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про його оскарження.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 19.1.1 пункту 19.1 статті 19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Статтею 21 ПК України визначені обов'язки контролюючих органів, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Контролюючі органи та їх посадові особи при прийнятті рішень у тому числі наказів про проведення перевірки, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України.

Згідно з пунктами 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Стаття 20 ПК України визначає права контролюючого органу, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у т.ч., після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Вимоги щодо реєстрації податкових накладних встановлені у п. 201.10 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, пункті 11 підрозділу 2 Перехідних положень ПК України та у Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246).

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України визначено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ, де:

SНаклОтр загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SМитн загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

SПопРах загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника;

SНаклВид загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SВідшкод загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

SПеревищ загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних платник податків зобов'язаний перерахувати зі свого поточного рахунку на свій рахунок в систему електронного адміністрування ПДВ суму коштів, обчислену у відповідності до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України.

Згідно положень пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до пункту 2 Порядок № 1246 операційний день триває з 0:00 год. до 23:00 год.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ «ВКФ «Амос» порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних, визначені пунктом 201.10 статті 201 ПК України, а саме:

- податкова накладна від 02.10.2015 № 1 фактично зареєстрована 19.10.2015 о 10:30 год., кількість днів затримки 2;

- податкова накладна від 31.01.2016 № 2 фактично зареєстрована 15.06.2016 о 03:46 год., кількість днів затримки 21;

- податкова накладна від 29.01.2016 № 13 фактично зареєстрована 15.07.2016 о 10:38 год., кількість днів затримки 153;

- податкова накладна від 29.02.2016 № 20 фактично зареєстрована 15.06.2016 о 03:48 год., кількість днів затримки 92;

- податкова накладна від 29.02.2016 № 7 фактично зареєстрована 15.07.2016 о 11:30 год., кількість днів затримки 122;

- податкова накладна від 29.02.2016 № 3 фактично зареєстрована 11.08.2016 о 01:36 год., кількість днів затримки 149;

- податкова накладна від 31.03.2016 № 27 фактично зареєстрована 15.06.2016 о 03:32 год., кількість днів затримки 61;

- податкова накладна від 18.03.2016 № 15 фактично зареєстрована 15.06.2016 о 03:31 год., кількість днів затримки 74;

- податкова накладна від 03.03.2016 № 5 фактично зареєстрована 15.07.2016 о 11:42 год., кількість днів затримки 119;

- податкова накладна від 31.03.2016 № 17 фактично зареєстрована 15.07.2016 о 11:47 год., кількість днів затримки 91;

- податкова накладна від 13.04.2016 № 5 фактично зареєстрована 16.05.2016 о 01:43 год., кількість днів затримки 18;

- податкова накладна від 30.04.2016 № 8 фактично зареєстрована 15.05.2016 о 01:49 год., кількість днів затримки 5;

- податкова накладна від 30.04.2016 № 3 фактично зареєстрована 13.05.2016 о 06:02 год., кількість днів затримки 21;

- податкова накладна від 30.04.2016 № 4 фактично зареєстрована 13.05.2016 о 06.:06 год., кількість днів затримки 15;

- податкова накладна від 30.04.2016 № 2 фактично зареєстрована 10.05.2016 о 02:38 год., кількість днів затримки 20.

Вказані обставини не заперечувались позивачем.

У той же час, позивач наполягає на тому, що порушення граничних строків реєстрації податкових накладних відбулось не з його вини, та зумовлено тим, що 21.10.2015 невстановленими особами на підставі сфабрикованих документів було здійснено реєстраційні зміни щодо відчуження корпоративних прав ТОВ «ВКФ «Амос» у розмірі 100 % за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі та зміни керівника ТОВ «ВКФ «Амос» ОСОБА_3А на ОСОБА_4, який станом на 22.12.2015 відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців обліковується, як єдиний учасник ТОВ «ВКФ «Амос» та його керівник.

За заявою ОСОБА_5, як власника 100 % статутного капіталу ТОВ «ВКФ «Амос» до правоохоронних органів про вчинення вищевказаного злочину порушено кримінальне провадження відомості про яке, 23.12.2015 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004810 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 21.10.2015 невстановлені особи шляхом обману (шахрайства) внесли зміни в реєстраційні документи ТОВ «ВКФ «Амос» з метою заволодіння майном в особливо великих розмірах, чим заподіяли учаснику товариства ОСОБА_5 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Незважаючи на вищевикладені протиправні дії групи невстановлених осіб, ТОВ «ВКФ «Амос» з метою своєчасного повного та обєктивного відображення податкової та іншої звітності протягом січня липня 2016 року надсилало відповідні звіти поштою та за допомогою електронних ключів звітності.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.02.2016 у справі №911/5479/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016, відновлено в правах учасника товариства ОСОБА_5 та відновлено на посаді директора товариства ОСОБА_3, реєстраційні зміни щодо відновлення прав ОСОБА_5 відбулись 29.04.2016.

У подальшому, групою невстановлених осіб злочинним шляхом 21.05.2016 знову змінено учасника та директора товариства на ОСОБА_4 та в наступні декілька днів проведено незаконні реєстраційні зміни, а саме: зміну назви підприємства з ТОВ «ВКФ «Амос» на ТОВ «Соломон інцест ЛТД»; зміну юридичної адреси товариства з м. Бровари, вул. Підприємницька, 22, на м. Житомир, пл. Путятинська, 2, оф. 421/1, та інші.

По даному факту учасник товариства ОСОБА_5 звернулась зі скаргою до Міністерства юстиції України, за результатами розгляду якої Наказом Міністерства юстиції України від 02.06.2016 № 1579/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» скасовані всі незаконні реєстраційні дії починаючи з 21.05.2016.

З викладеного, на думку позивача, чітко прослідковується період протиправного та незаконного перебування на посаді директора та засновника ТОВ «ВКФ «Амос» громадянина ОСОБА_4, а саме з 21.10.2015 по 02.06.2016, що і спричинило ряд порушень викладених у вищевказаному Акті перевірки.

Проте, суд критично оцінює такі доводи позивача з огляду на наступне.

Так, як зазначено вище, податкова накладна від 02.10.2015 № 1 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 19.10.2015, тобто, до того, як 21.10.2015 невстановленими особами на підставі сфабрикованих документів було здійснено реєстраційні зміни щодо відчуження корпоративних прав ТОВ «ВКФ «Амос».

Також, податкові накладні від 30.04.2016 № 2, від 29.01.2016 № 13, від 29.02.2016 №20, від 29.02.2016 № 7, від 29.02.2016 № 3, від 31.03.2016 № 27 від 18.03.2016 № 15, від 03.03.2016 № 5, від 31.03.2016 № 17, від 13.04.2016 № 5, від 30.04.2016 № 8, від 30.04.2016 №3, від 30.04.2016 № 4 та від 31.01.2016 № 2 зареєстровані позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних із більш ніж через тринадцять днів після 02.06.2016 дати, з якої відновлено права учасника ТОВ «ВКФ «Амос» ОСОБА_5

Крім того, як встановлено в ході розгляду справи та не заперечувалось представником позивача, реєстраційні зміни у складі керівництва підприємства щодо відновлення прав учасника ТОВ «ВКФ «Амос» ОСОБА_5 та директора за рішенням суду відбулись 29.04.2016, проте, позивачем не надано доказів щодо вчинення передбачений законом дій для реєстрації вищезазначених податкових накладних у період з 29.04.2016 по 21.05.2018.

Також, суд зазначає, що позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження доводів про те, що з метою своєчасного повного та обєктивного відображення податкової та іншої звітності протягом січня липня 2016 року ТОВ «ВКФ «Амос» надсилало відповідні звіти поштою та за допомогою електронних ключів звітності.

На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими висновки відповідача про порушення ТОВ «ВКФ «Амос» граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: - 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; - 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; - 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; - 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Відповідно пункту 201.10 статті 201 ПК України підтвердженням про прийняття або неприйняття його податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно із пунктом 35 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України при порушенні термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, складених до 01 жовтня 2015 року, не застосуються штрафні санкції, визначені пунктом 120-1 статті 120-1 розділу ІІ ПК України.

Порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України).

У той же час, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII (набув чинності 01 січня 2016 року) у статті 120-1 Податкового кодексу України пункт 120-1.3 виключено.

Таким чином, податковим органам з 01 січня 2016 року (тобто і на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) надано право притягувати платників податків до відповідальності на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України за порушення термінів реєстрації податкових накладних, складених з 01 жовтня 2015 року, без врахування застережень, які були передбачені пунктом 120-1.3 статті 120-1 ПК України.

Отже, право контролюючого органу на проведення камеральної перевірки передбачено статтею 75 ПК України, під час якої, у межах повноважень та відповідно до чинного законодавства виявлено порушення позивачем граничного строку реєстрації податкових накладних у ЄРПН, передбаченого статтею 201 ПК України, що є підставою для накладення на платника податку штрафу відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У той же час, доказів, які б підтверджували протиправність оскаржуваного рішення, позивач суду не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 282 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата складення повного тексту рішення - 17 травня 2018 р.