Справа № 817/874/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2018 року м. Рівне №817/874/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Рожко З.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Бірук В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про визнання дій протиправними, визнання акту недійсними та скасування розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, про визнання дій протиправними, визнання акту недійсними та скасування розрахунку. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за результатами проведеної 22.02.2018 перевірки посадовими особами відповідача складені акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0010651 та розрахунок плати за проїзд №1 від 22.02.2018, яким нарахована плата за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на загальну суму 280,80 євро. Позивач не погоджується із зазначеними актом та розрахунком та вказує, що згідно з п.4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, МВС України №1007/1207 від 10.10.2013, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422; видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю. Проте, посадові особи відповідача не здійснювали зупинку транспортного засобу позивача з метою проведення габаритно-вагового контролю. Натомість водій здійснив зупинку транспортного засобу з власної ініціативи у зв'язку з його технічною несправністю, після чого посадові особи відповідача звернулися до водія транспортного засобу з вимогою надати документи, на підставі яких здійснювалося перевезення вантажу. Також, позивач вказує, що водію транспортного засобу не було надано довідку про здійснення габаритно-вагового контролю. Крім того, зазначає, що відповідно до товарно-транспортної накладної №13/а від 22.02.2018, на підставі якої здійснювалося перевезення вантажу, маса вантажу становила 20740кг. Згідно з свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 маса належних позивачу сідлового тягача без навантаження складає 7362кг, напівпричіпа-самоскида - 9110кг. Тобто, загальна маса транспортного засобу з вантажем становила 37212кг, що не перевищує допустиму норму в 40т. З наведених підстав, дії відповідача щодо проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача та стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування позивач вважає протиправними, у зв'язку з чим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У встановлений судом строк представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію сідлового тягача Renault, номерний знак НОМЕР_1, маса транспортного засобу без навантаження становить 7,362т. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію напівпричепу Riedler, номерний знак НОМЕР_2, його маса без навантаження становить 9,110т. Відповідно до наданих водієм до перевірки рахунків на оплату №79 від 20.02.2018 та №85 від 22.02.2018, а також договору №105 від 20.02.2018, маса крихти торфових брикетів, що перевозилась, становила 40,74т. Таким чином, загальна маса транспортного засобу з вантажем становила 57,212т. При цьому, під час проведення перевірки у водія транспортного засобу позивача була відсутня товарно-транспортна накладна №13/а від 22.02.2018, про що зазначено в акті перевірки №036045 від 22.02.2018. Також, вказує, що водію була видана довідка про здійснення габаритно-вагового контролю №0003791 від 22.02.2018, що підтверджується наявністю власноручних підписів водія в акті перевірки №036045 від 22.02.2018, акті перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0010651 від 22.02.2018, розрахунком плати за проїзд №1 від 22.02.2018, в яких не міститься пояснень, заперечень чи зауважень щодо не видачі довідки. Крім того, у вказаних вище документах, водій також не заперечував, що повна маса вантажу та транспортного засобу становить 57,212т. Одночасно, представник відповідача зазначає, що обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення. Оскільки акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0010651 лише фіксує факт правопорушення та не створює правових наслідків для позивача, тому позовна вимога про визнання вказаного акта не дійсним не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства. Таким чином, представник відповідача стверджує, що посадові особи відповідача при здійсненні документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача діяли у межах наданих їм повноважень та з дотриманням вимог законодавства України, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

10.05.2018 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив обставини, аналогічні зазначеним в позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення, тотожні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив, та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 22.02.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, відповідно до затвердженого графіка проведення рейдових перевірок, направлення на перевірку від 16.02.2018 №027221, на 382км автодороги М07 Київ-Ковель-Ягодин (стаціонарний пост Поліції), проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів. Під час вказаного рейду, інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проведено документальний габаритно-ваговий контроль сідлового тягача Renault реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу Riedler реєстраційний номер НОМЕР_2, що належать позивачу.

В результаті документального габаритно-вагового контролю встановлено, що перевезення вантажів здійснюються з порушеннями п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що передбачає за спеціальними правилами дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м, а саме: повна маса транспортного засобу склала 57,212т, при допустимих 40т. Також, встановлено порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III, а саме: відсутні дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, та товарно-транспортна накладна на вантаж.

Після здійснення контролю, оператором вагового комплексу складена довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, інспектором складений акт від 22.02.2018 №0010651 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, а також складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.02.2018 №036045.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Щодо позовних вимог в частині визнання недійсним акта про перевищення транспортним засобом вагових параметрів №0010651 від 22.02.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із аналізу вказаних вище норм слідує, що обов'язковою ознакою рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду фізичними чи юридичними особами, є створення ними негативних юридичних наслідків у формі порушення прав, свобод або законних інтересів таких осіб.

Разом з тим, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів є лише матеріальною формою фіксації результатів перевірки, відображенням висновків, які зроблено перевіряючими особами під час габаритно-вагового контролю та слугує підставою для розгляду питання про складення розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, у зв'язку чим його не можливо визнати рішенням суб'єкта владних повноважень, яке тягне за собою певні негативні наслідки для особи, відносно якої такий акт складено.

Таким чином, оскільки акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0010651 від 22.02.2018 не містить приписів обов'язкового характеру, не встановлює прав та обов'язків для позивача, не змушує останнього до будь-яких дій, що можуть викликати порушення його прав, свобод або законних інтересів, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання вказаного акту недійсним належить відмовити.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і яка реалізує державну політику з питань безпеки на транспорті.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344), центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Із викладеного слідує, що відповідач уповноважений на здійснення заходів щодо перевірки габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено виключний перелік документів, що перевіряється посадовими особами під час проведення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:

- наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку;

- виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Статтею 48 Закону №2344 встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з п.16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до п.3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Пунктом 16 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Згідно з пп.51 п.2 Порядку №879, документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та вантажу.

За приписами п.20 Порядку №879, за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку №879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Матеріалами справи підтверджується, що 22.02.2018 водій транспортного засобу марки Renault, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_4, надав посадовим особам відповідача для здійснення документального габаритно-вагового контролю наступні документи:

- посвідчення водія серії НОМЕР_6, видане ВРЕР ДАІ м. Сарни УДАІ УМВС України у Рівненській області 31.12.2013;

- свідоцтво про реєстрацію сідлового тягача серії НОМЕР_7;

- свідоцтво про реєстрацію напівпричепа серії НОМЕР_8;

- договір №105 від 20.02.2018;

- рахунок на оплату №79 від 20.02.2018 до договору №105 від 20.02.2018;

- рахунок на оплату №85 від 22.02.2018 до договору №105 від 20.02.2018.

Відповідно до п.1.1 Договору №105 від 20.02.2018, укладеного між ДП «Волиньторф» (Продавець) та ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№46)» (Покупець), предметом даного договору була поставка крихти брикетів торфових у кількості 40,74т.

Згідно з свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 маса належних позивачу сідлового тягача Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1, без навантаження складає 7362кг, напівпричепа-самоскида Riedler, реєстраційний номер НОМЕР_2, - 9110кг.

Тобто, загальна маса автомобіля позивача з вантажем на час проведення перевірки становила 57,212т (40,74т + 7,362т + 9,110т = 57,212т).

Посилання позивача на товарно-транспортну накладну №13/а від 22.02.2018, згідно з якою маса вантажу складала 20,740т, а також наявні в матеріалах справи письмові пояснення водія ОСОБА_4 щодо здійснення перевезення вантажу згідно з даною товарно-транспортною накладною, суд вважає неприйнятним, оскільки згідно з актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.02.2018 №036045 вказана товарно-транспортна накладна була відсутня у водія під час проведення перевірки.

При цьому, доказів на підтвердження протилежного позивачем суду не надано.

Також, суд звертає увагу на те, що акт перевірки від 22.02.2018 №036045 був підписаний водієм ОСОБА_4 без будь-яких застережень щодо наявності у нього товарно-транспортної накладної на вантаж, в т.ч. №13/а від 22.02.2018.

Крім того, в акті про перевищення транспортним засобом вагових параметрів від 22.02.2018 №0010651 ОСОБА_4 не заперечувалося, що фактична маса транспортного засобу становила 57,212т, про що свідчить його власноручний підпис. Жодних зауважень ОСОБА_4 даний акт не містить.

Одночасно, суд зауважує, що товарно-транспортна накладна №13/а від 22.02.2018 не містить відомостей про причіп/напівпричіп (зокрема, реєстраційний номер), яким здійснювалося перевезення вантажу.

Таким чином, перевезення вантажу автомобілем позивача здійснювалося з перевищенням допустимих вагових параметрів та за відсутності дозволу який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, або документа про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Пунктом 27 Порядку №879 встановлено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно з п.28 Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, встановлено наступні ставки плати за проїзд для великовагових транспортних засобів (за загальну масу) від 40 до 44 тонн включно 0,1 євро, від 44 до 52 тонн включно 0,2 євро, від 52 до 60 тонн включно 0,27 євро, понад 60 тонн за кожні наступні 10 тонн 0,78 євро; з перевищенням допустимих осьових навантажень: до 5 відсотків включно - 0,05 євро, від 5 до 10 відсотків включно - 0,1 євро, від 10 до 20 відсотків включно 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

Відповідно до пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Із змісту акта перевірки від 22.02.2018 №036045 слідує, що маршрут перевезення з с. Прилісне Волинської області до с. Катеринівка Рівненської області, протяжність якого становить 104 км, встановлено зі слів водія ОСОБА_5 Вказана відстань перевезення вантажу не заперечувалася сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 311 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

За результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено, що фактична маса транспортного засобу становить 57,212т.

Враховуючи, що нормативно допустима фактична маса становить 40т, перевищення склало - 17,212т (57,212т - 40т = 17,212т), що у відсотковому відношенні становить 43,03%.

При цьому, відповідно до п.21 Порядку №879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Таким чином, розмір плати за проїзд становить: (0,27 Євро/км + 0 + 0) х 104км х 5 х 2 = 280,80 Євро, що повністю відповідає складеному відповідачем розрахунку №1 від 22.02.2018.

Посилання позивача на ту обставину, що посадові особи відповідача не здійснювали зупинку транспортного засобу позивача з метою проведення габаритно-вагового контролю, а водій здійснив зупинку транспортного засобу з власної ініціативи, суд оцінює критично, оскільки відповідно до п.17 Порядку №1567 рейдова перевірка (в т.ч. документальний габаритно-ваговий контроль) проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.

Тобто, для здійснення рейдової перевірки не є обов'язковим зупинення транспортного засобу саме посадовими особами Укртрансбезпеки.

Доводи позивача про те, що водію транспортного засобу не було видано довідку про здійснення габаритно-вагового контролю, суд також оцінює критично, оскільки вказані доводи не підтвердженні позивачем належними та допустимими доказами.

При цьому, суд повторює, що акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №036045 від 22.02.2018, акт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0010651 від 22.02.2018 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №1 від 22.02.2018 були підписані водієм ОСОБА_4 без внесення до них будь-яких застережень (заперечень, зауважень) щодо ненадання йому довідки про здійснення габаритно-вагового контролю.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд приходить до висновку про те, що посадовими особами відповідача було здійснено перевірку відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням порядку державного контролю на автомобільному транспорті, були з'ясовані всі обставини, які мали значення для складення правильного розрахунку плати за проїзд у зв'язку з чим позовні вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими не належать до задоволення в повному обсязі.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про визнання дій протиправними, визнання акту недійсними та скасування розрахунку відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3);

2) відповідач - Управління Укртрансбезпеки у Волинській області (43000, м. Луцьк, вул. Зв'яківців, 1Б, ).

Повний текст рішення складено 21 травня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.