Справа № 644/1827/18
Суддя: Матвієвська Г. В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Матвієвська Г. В.
Справа № 644/1827/18
Провадження № 2-а/644/94/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Матвієвської Г.В.,

при секретарі Онюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП України лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №380463 від 14.03.2018 року, винесену інспектором 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП України лейтенантом ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 березня 2018 року інспектором 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП України лейтенантом ОСОБА_2 було винесено постанову серії АР № 380463 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, нібито порушив вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. та перетнув її всупереч вимогам Правил дорожнього руху України. Як зазначає позивач, дійсно 14 березня 2018 року приблизно о 15 годині 30 хвилин він рухався по трасі М-18 265 км + 1500 м. на автомобілі НОМЕР_1. Попереду нього в попутному напрямку зі швидкістю приблизно 25 км/год рухався інший транспортний засіб пасажирський автобус марки БАЗ з переповненим людьми салоном. Автобус рухався на суттєвий підйом в крайній правій полосі. Попереду та ззаду нього не було інших транспортних засобів. Ліворуч від автобусу приблизно на відстані 0,5 1,0 метр на проїзній частині була нанесена суцільна біла смуга довжиною приблизно 4 км вперед. Як зазначає позивач, він, впевнившись у безпеці виконуючого маневру, не перешкоджаючи в русі іншим транспортним засобам, з дотриманням вимог п. 34 горизонтальної розмітки 1.1 здійснив обгін поодинокого транспортного засобу автобусу, який рухався вгору зі швидкістю приблизно 25 км/год. Дана швидкість була зафіксована позивачем згідно показника автомобільного спідометру Audi Q7, так як до здійснення маневру через лінію розмітки позивач вимушений був скинути свою швидкість та продовжувати рух слідом за автобусом деякий нетривалий час, щоб впевнитися у правомірності своїх дій. Проте, вказує позивач, на думку інспектора позивач порушив вимоги п.34 горизонтальної розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, а саме перетнув білу суцільну смугу розмітки чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 статті 122 КУпАП. Із зазначеною постановою позивач не погодився, оскільки вона винесена з порушенням норм права, є незаконною, у звязку із чим підлягає скасуванню.

Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, стосовно дій якого подано позов, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Враховуючи обставини справи, відповідно до ст. 257 КАС України, суд розглядає справу у спрощеному позовному провадженні.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з постанови серії АР №380463 від 14.03.2018 року, винесеної інспектором 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП України лейтенантом ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.122 ч.1 КУпАП України у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за те, що він 14.03.2018 року о 15-30 год., керуючи автомобілем НОМЕР_2 рухався на трасі М-18 255 км + 1500 м. виконав обгін перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим подушив п.34 ПДР Д 1.1, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач в судове засідання не зявився та не довів правомірність винесеної ним постанови відносно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та наявність події адміністративного правопорушення.

Навпаки викладеним обставинам у постанові, позивач довів суду, що підтверджується і письмовими поясненнями свідка по справі ОСОБА_3, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена неправомірно, не відповідає фактичним обставинам, що мали місце 14.09.2018 року, доведено, що позивачем не порушено п. 34 ПДР України.

Згідно п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення субєкта владних повноважень.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративної постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа- закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 77, 241,242, 286 КАС України , суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП України лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення АР№380463 від 14.03.2018 року складену відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: 61089, АДРЕСА_1).

Відповідач: інспектор 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП України лейтенант ОСОБА_2 (місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96).

Суддя: Г.В.Матвієвська