Справа № 373/2380/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №373/2380/17 Головуючий у І інстанції - Рева О.І.
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.04.2018 (м. Переясла-Хмельницький, дата складання повного тексту відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови Львівської митниці Державної фіскальної служби України у справі про правопорушення митних правил №5720/20900/17 від 28.11.2017, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 Митного кодексу України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 3400 грн; провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.2 ст.470 Митного кодексу України в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення згідно ст.247 КУпАП.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.04.2018 адміністративний позов ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без задоволення, а постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України у справі про правопорушення митних правил №5720/20900/17 від 28.11.2017 без змін.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачем було вжито всіх належних зобов'язань, відповідно до положень Митного кодексу України звернувся до Волинської та Київської митниць ДФС з повідомленням про виникнення обставин непереборної сили, а саме крадіжки свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб «PEUGEOT 307», держаний реєстраційний номер Р.Литва НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 Митного кодексу України та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 3400 грн, проте постанова була винесена з порушення чинного законодавства, а відтак є незаконною та підлягає скасуванню.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що під час винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено законодавством України.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно з ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Львівської митниці Державної фіскальної служби України у справі про правопорушення митних правил №5720/20900/17 від 28.11.2017 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності були обставини, що зазначені у протоколі про порушення митних правил від 28.11.2017.

З вищевказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 26.10.2017 о 23:11:58 год. через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплати при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений ст.95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту - 10 діб.

При цьому, було встановлено відсутність даних про вивезення з митної території вказаного автомобіля станом на 08.11.2017. Документів про аварію або дію обставин непереборної сили позивачем надано не було. Письмового повідомлення у відповідності до ст. 192 Митного кодексу України до найближчого органу доходів та зборів про обставини події (аварії або обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортних засобів, в термін до завершення визначеного митницею строку транзиту, також не було надано.

Таким чином, позивач станом на 08.11.2017 перевищив більше ніж на десять діб, встановлений ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України строк доставки товару - автомобіля марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів.

08.11.2017 ОСОБА_2 був ознайомлений зі змістом цього протоколу та дав особисті письмові пояснення з яких вбачається, що 28.10.2017 ним було втрачено технічний паспорт на автомобіль марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2 про що він повідомив місцевий орган поліції і в силу того, що з 28.10.2017 перебував за кордоном України, то не мав можливості особисто повідомити митний орган про втрату документів і неможливість вивезення автомобіля за межі України у встановлений строк, але направив рекомендованим листом відповідне повідомлення на адресу регіональної митниці.

Митним органом за порушення позивачем положень Митного кодексу України було винесено оскаржувану постанову.

Позивач не погоджуючись з постановою Львівської митниці Державної фіскальної служби України у справі про правопорушення митних правил №5720/20900/17 від 28.11.2017 звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно ч.1 ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб);

Згідно ч.2 ст.95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Митного кодексу України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці.

Згідно ст.470 Митного кодексу України передбачено накладення стягнень за порушення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідно до вимог митного законодавства України позивач зобов'язаний був здійснити доставку до митного органу України транспортний засіб, що був ним тимчасово ввезений, тобто забезпечити фізичну наявність такого транспортного засобу на митниці, при цьому, як виключення - аварія або обставини непереборної сили.

Відсутність реєстраційного документу на тимчасово ввезений транспортний засіб не свідчить про те, що сам транспортний засіб фізично знищений чи викрадений, а тому посилання позивача на те, що він був позбавлений можливості доставити в установлений строк ввезений ним на митну територію України автомобіль є необґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що втрата чи викрадення реєстраційного документу на автомобіль марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2 не продовжує строк транзитних перевезень, встановлений ст.95 Митного кодексу України, не спростовує факту можливості використання транспортного засобу на території України без сплати усіх обов'язкових платежів.

Разом з тим, позивач не був позбавлений можливості до відновлення втраченого реєстраційного документу чи отримання дублікату звернутися до митного органу та передати транспортний засіб для поміщення його на митному складі, натомість позивачем жодних дій з метою передачі транспортного засобу чи доведення обставин, що автомобіль не перебуває у користуванні, чи використовується з дотриманням положень Митного кодексу України надано не було, обставина, на яку посилається апелянт, не могла завадити йому доставити транспортний засіб до митного органу та не може призупинити встановлений строк транзитного переміщення.

Крім того, митне законодавство не передбачає необхідність доставки автомобіля виключно власним ходом, а лише визначає обов'язок доставки транспортного засобу до органів доходів і зборів у встановленні законодавством строки, доказів того, що позивачем вживалися заходи для доставки транспортного засобу іншими технічними способами не надано.

Неоднозначність тверджень позивача щодо втрати чи викрадення реєстраційного документу: поліції повідомив про втрату (а.с. 119), а митний орган вже про викрадення (а.с. 20) технічного паспорту. Дана обставина вказує на намагання ввести в оману відповідача та уникнути можливої відповідальності за порушення митних правил.

Відповідачем надано докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що дає можливість притягнення даної особи до адміністративної відповідальності.

За таких підстав колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, подані позивачем докази не спростовують наявність порушень норм чинного законодавства, тому постанова Львівської митниці Державної фіскальної служби України у справі про правопорушення митних правил №5720/20900/17 від 28.11.2017, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн є правомірною та не підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.04.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21.05.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна