Справа № 726/621/18
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/621/18
Провадження №2-а/726/22/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Чернівцях ДПП лейтенанта поліції Марусяка Дмитра Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, до інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці департаменту патрульної поліції Марусяка Дмитра Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення в якому вказує, що постановою ВР № 252999 від 21.03.2018 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає вказану постанову не законною та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що із вказаної постанови вбачається, що він, керуючи транспортним засобом марки «Мегсесіес-Веns 250», д.н.з. НОМЕР_1, в бік вулиці Хотинської, під час виїзду та заїзду на перехрестя з правим рухом не увімкнув світловий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2. «Б» ПДР України, однак такі відомості не відповідають дійсності, оскільки виносячи постанову про накладення адміністративного стягнення працівник поліції не надав жодного доказу на підтвердження доведеності його вини.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ВР № 252999 від 21.03.2018 року.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов в якому зазначає, що позивач, 21.03.2018 року близько 1 години 05 хвилин під час патрулювання виявив, що транспортний засіб «Мегсесіес-Веns 250», д.н.з. НОМЕР_1, в бік вулиці Хотинської, під час виїзду та заїзду на перехрестя з правим рухом не увімкнув світловий покажчик повороту, після чого на особу порушника було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення та притягнуто його до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в судове засідання заявлений адміністративний позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, дав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов, просив залишити позовні вимоги без задоволення.

Суд, вивчивши заяву позивача, вислухавши пояснення сторін, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення ВР № 252999 від 21.03.2018 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Мегсесіес-Веns 250», д.н.з. НОМЕР_1, в бік вулиці Хотинської, під час виїзду та заїзду на перехрестя з правим рухом не увімкнув світловий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2. «Б» ПДР України

Відповідно до п. 9.2. «Б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАУ України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем було надано для дослідження в судовому засіданні відеозапис із нагрудної камери працівника поліції (відеореєстратора). Однак із вказаного відео не виявляється можливим встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки на відеозаписі не зафіксовані обставини, про які зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення, а саме не ввімкнення ОСОБА_1 під час виїзду та заїзду на перехрестя з правим рухом світлового покажчика повороту, а відображено тільки події після зупинки керованого позивачем транспортного засобу. Окрім того, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 заперечує щодо вчинення ним вказаного правопорушення.

Будь-яких інших фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи представлено не було. За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною у встановленому порядку

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, коли існують сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, згідно вимог Конституції України такі сумніви трактуються на його користь.

Будь-які інші докази, які б беззаперечно свідчили про те, що позивачем не виконані вимоги ПДР України, за що наступає адміністративна відповідальність відсутні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що при складанні оскаржуваної постанови уповноваженою особою не було надано та досліджено доказів на підтвердження винуватості позивача, вина його не доведена будь-якими доказами, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення не можна вважати такою, що ґрунтується на законі.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, ч. 2 ст. 122, 245. 251, 252, 258, 268, 279, 280, 285 КУпАП, ст. ст. 72-77, 245-246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 252999 від 21.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Чернівцях ДПП Марусяком Дмитром Васильовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. А. Асташев