Справа № 826/19825/16
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Київ про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

16.12.2016р. фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про скасування рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про застосування фінансових санкцій від 23 листопада 2016 року № 000014/40-00 та № 000015/40-00.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не доведено правомірність прийнятих ним рішень, оскільки відсутні докази щодо порушення позивачем положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зокрема продаж позивачем алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці та реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.01.2018 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо спростування висновків відповідача, а відповідачем доведено правомірність прийнятих рішень.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. Крім того, апелянт зазначив, що перевірка позивача відповідачем була проведена з порушенням відповідного порядку.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 25 жовтня 2016 року за результатами проведеної фактичної перевірки магазину-кафетерію, що належить позивачу як фізичній особі-підприємцю за адресою: м. Київ, вул. Ніжинська,10 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами складено акт від 31 жовтня 2016 року № 26/251/40/НОМЕР_1, яким встановлено порушення вимог статті 11, статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Зокрема актом перевірки зафіксовано факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольного напою, а саме: вино виноградне ординарне кріплене міцне червоне «Чорний Вікант», про що складено додаток, без наявності марок акцизного податку встановленого зразка та факт реалізації алкогольного напою на розлив, а саме: 50 грам горілки за ціною 6 грн. для споживання на місці, на що видано фіскальний чек від 25 жовтня 2016 року № 7249.

Згідно акту суб'єктом господарювання до перевірки не надано дозвільних документів щодо узгодження підприємства статусу громадського харчування, від надання пояснень та підписання додатку до акту перевірки продавець суб'єкта господарювання відмовився.

Крім того, для ознайомлення та підписання акту перевірки суб'єкт господарювання не з'явився, про що складено акт відмови від підписання матеріалів фактичної перевірки від 31 жовтня 2016 року № 250/26-15-40-01-14 та акт відмови від підписання та отримання акта перевірки від 31 жовтня 2016 року № 251/26-15-40-01-14.

На підставі складеного акту перевірки Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняті рішення про застосування фінансових санкцій: від 23 листопада 2016 року № 000014/40-00, яким за порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штраф у розмірі 6 800 грн. та від 23 листопада 2016 року № 000015/40-00, яким за порушення статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штраф у розмірі 17 000 грн.

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, правильність складання яких апелянт не оспорює.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі - Закон № 481 в редакції на день проведення відповідачем перевірки) визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ст.15 Закону № 481 імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Абзацем 3 четвертої частини 4 ст.11 Закону № 481 визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Абзацем 6 ст.15-3 Закону № 481 передбачено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону № 481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення № 1251).

Відповідно до пункту 19 Положення № 1251, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів. податку, міцності продукції та місткості тари.

Постановою КМ України від 02.06.2003р. № 790 затверджений Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі Порядок № 790), який визначає механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Пунктом 5 Порядку № 790 перелічені підстави для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, зокрема акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно п.6 вказаного Порядку №790 рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування визначені Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року №854 (далі - Правила № 854).

За визначенням у пункті 2 Правил № 854 роздрібна торгівля алкогольними напоями - це діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

За змістом пункту 22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

З урахуванням вищенаведених норм та встановлених обставин, колегія суддів вважає, що спірні рішення про застосування фінансових санкцій прийняті відповідачем відповідно до норми закону та на підставі документів, які визначені Порядком № 790 та Правилами 854.

Зокрема, факт зберігання з метою подальшої реалізації вина виноградного ординарного кріпленого міцного червоного «Чорний Вікант» без наявності марок акцизного податку встановленого зразка підтверджуються матеріалами перевірки: актом опису залишків продукції, яка знаходиться у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, який є додатком до акту перевірки від 31 жовтня 2016 року № 26/251/40/НОМЕР_1.

Апелянтом не спростовано, тобто не надано жодного доказу на підтвердження наявності марки акцизного податку встановленого зразка на тарі вина виноградного ординарного кріпленого міцного червоного «Чорний Вікант», ємністю 10 л, ціна - 620 грн. або доказів відсутності у продажі зазначеного виду алкогольного напою.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 17 000 грн., згідно з рішенням від 23 листопада 2016 року № 000015/40-00.

Також колегія суддів погоджується з іншим висновком суду першої інстанції щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій внаслідок порушення позивачем статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у зв'язку з реалізацією алкогольного напою на розлив, а саме: 50 грам горілки за ціною 6 грн. для споживання на місці, оскільки продаж алкогольних напоїв для споживання на місці повинен здійснюватись суб'єктом господарювання після державної реєстрації, узгодження його статусу підприємства ресторанного господарства та безпосередньо на підставі ліценції на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві видано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Доказів віднесення магазину-кафетерію до закладів ресторанного господарства, суду не пред'явлено, і позивач не оспорює факт, що магазин-кафетерій за адресою: м. Київ, вул. Ніжинська, 10, не відноситься до закладів ресторанного господарства.

Згідно з частиною 2 статті 74 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, обставини встановлені судом першої інстанції та перевірені апеляційним судом, апелянтом не спростовано, внаслідок чого, всі наведені апелянтом доводи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст постанови виготовлено 18.05.2018 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Київ про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

М.І. Кобаль