Справа № 265/214/17
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/214/17
Провадження №2-а/265/4/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Кравчук Максима Ярославовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Кравчук Максима Ярославовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обгрунтування поданої позовної заяви вказував на те, що 01 січня 2017 року о 13:24 годині інспектором 1 роти УПП в м.Маріуполі поліції Кравчук М.Я. відносно нього була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП та застосувано стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Із зазначеною постановою він не погоджується, оскільки 01 січня 2017 року його автомобіль було зупинено інспектором патрульної поліції, підставою для зупинки транспортного засобу та притягнення його до адміністративної відповідальності було те, що він порушив розташування транспортного засобу на дорозі з одностороннім рухом, а саме здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п.11.4 ПДР України. Крім того, його притягнули до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 2.1 «а», «ґ» ПДР України, але він не згоден оскільки в той час він не був водієм автомобіля і тому не зобов`язаний був мати при собі посвідчення та страховий поліс. Окрім того позивач вказує, що оскаржувану постанову винесено на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим були порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, він не мав змоги належним чином підготуватися до розгляду справи, інспектором не були взяті до уваги його пояснення та заперечення. Тому з зазначеною постановою він не згоден, вважає її незаконною та не обґрунтованою, і просить постанову серії АР № 335452 від 01 січня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2, ст. 126 ч.1 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнаючи свою провину, зазначав, що 1 січня 2017 року на автомобілі, який належить його дружині, рухався за кермом його товариш, а він зі своєю дружиною та онукою були на пасажирських місцях. Автомобіль виїхав з прибудинкової території на пр. Перемоги та зупинився на парковці біля магазину «Брусничка», що розташований у будинку АДРЕСА_1 . При цьому вказував, що вказаний автомобіль заглух. Після цього його дружина із онукою, пішли, а він залишився у машині, сівши за водійське сидіння. У цей момент до нього підійшов його товариш, який разом із ним перебував у цій машині на передньому пасажирському сидінні. Раптом його автомобіль почав потроху самостійно котитись у напрямку зустрічного руху автомобілів по пр. Перемоги у бік від магазину «Брусничка». Він намагався увімкнути передачу, однак це не дало результатів. Після цього він одразу увімкнув аварійний сигнал. Машина зупинилась на зустрічній смузі для руху. Одразу до нього підійшли поліцейські, які запропонували йому надати документи, натомість він запевняв працівників поліції, що він не керував транспортним засобом. Відносно нього також було складено протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП. За даним адміністративним правопорушенням він сплатив штраф.Також просив допитати в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Однак ні позивач, ні свідки в судові засідання не з`являлися. Якщо учасник справи не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.В подальшому позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд розглянув позов за його відсутністю.

Представник відповідача інспектор батальону № 1 роти УПП у місті Маріуполі Кравчук М.Я. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове заперечення проти позову, в яких зазначив, що під час патрулювання 01.01.2017 року інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Кравчук М.Я. близько 12 год. 30 хв. отримано виклик, в якому містилася інформація про те, що було помічено транспортний засіб CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_1 , який по пр. Перемоги біля буд. 43 порушив правила розташування транспортних засобів на проїзній частині та здійснив виїзд на бік дороги призначений для руху автомобілів в зустрічному напрямку, чим порушив п. 11.4 ПДР України та водій якого мав ознаки алкогольного сп`яніння. Інспектор Кравчук М.Я. підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а ПДР. На вимогу інспектора щодо пред`явлення зазначених документів водія, яким виявився ОСОБА_1 , останнім не виконана, а саме, він не мав при собі та не пред`явив для ознайомлення посвідченням водія, та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, в процесі спілкування з інспектором позивач сам неодноразово визнавав факт скоєння ним правопорушення та пояснював, що це вийшло внаслідок виїзду з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого неподалік. За результатами розгляду адміністративної справи, до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови. Вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки позивач в адміністративному позові не надав доказів того, що він не порушував правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.01.2017 року постановою інспектора роти № 1 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Кравчук М.Я. серії АР № 335452, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за те, що він 01.01.2017 року близько 13 год. 24 хв. в Лівобережному районі м. Маріуполя по проспекту Перемоги, 21/43, керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 , на дорозі з одностороннім рухом здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, поліса обов`язкового страхування, чим порушив п.п.2.1 «а», 2.1 «ґ», 11.4 ПДР України.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з вимогами п.2.1 «а», «ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з вимогами п.11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного проїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З метою фіксування правопорушення, забезпечення дотримання ПДР у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 40 «Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» Закону України «Про Національну поліцію» даний факт правопорушення було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського.

За таких обставин суд не приймає до уваги при вирішені спору по суті пояснення позивача в частині виключення із доказів відеоматеріалу, наданим відповідачем, та приймає даний доказ при вирішені спору по суті.

Ознайомившись з наданими доказами, а саме відеоматеріалом від 01.01.2017 року, суд приходить до висновку про те, що порушення ОСОБА_1 п.п.2.1 «а», 2.1 «ґ», 11.4 ПДР України мало місце, оскільки останній виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, та не надав посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку зі скоєними правопорушеннями, та у відповідності до вимог п.1 ч. 1, п.2 ст. 35, п. 3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», вищезазначений транспортний засіб був зупинений, позивача працівником патрульної поліції було проінформовано про причину зупинки, було запропоновано надати для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на нього. При цьому позивачу працівником патрульної поліції були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Стаття 222 КУпАП зазначає, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за порушення правил дорожнього руху за частинами 1, 2, 3 ст.122 та ст.126 цього Кодексу.

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в тексті даного Рішення Конституційного Суду України зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАПта передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

З огляду на викладене, вбачається, що працівники патрульної поліції правомірно та в межах діючих норм законодавства розглянули справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 06 лютого 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень, а також позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік, за те що він 1 січня 2017 року об 13-23 год. керував транспортним засобом «Шевролет Авео» н/з НОМЕР_2 в Лівобережному районі міста Маріуполя по проспекту Перемоги біля будинку 43 в стані алкогольного сп`яніння на підставі проведеного огляду в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя», що спростовує свідчення позивача про те, що він не керував автомобілем.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 243-246 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Кравчук Максима Ярославовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 335452 від 01.01.2017 року, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16 травня 2018 року.

Суддя Костромітіна О.О.