Справа № 381/4006/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 381/4006/17 Суддя (судді) першої інстанції: Ченишов Є.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Суддя-доповідач: Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2018 року даний адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправним рішення Фастівського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області №67 від 16 серпня 2017 року.

Зобов'язано Фастівське об'єднане Управління пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження з 11 по 15 травня 1986 року, згідно довідки, виданої Відкритим акціонерним товариством «Південбудмеханізація» від 04 серпня 2017 року №04/08-01.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та невмотивованою, а тому такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.17).

Згідно експертного висновку № 3/95 від 25 січня 1995 року Київської регіональної міжвідомчої ради по встановленню причинного зв'язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру, захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_5 пов'язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.18).

Згідно посвідчення НОМЕР_3 ОСОБА_4 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 2, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою (а.с.12).

За життя ОСОБА_5 працював на Мехколоні № 29 тресту «Південбудмеханізація» слюсарем 2-го розряду з 04 вересня 1972 року, що підтверджується наказом по механізованій колоні № 29 від 04 вересня 1972 року (а.с.22).

Відповідно до наказу Мехколони № 29 тресту «Південбудмеханізація» № 97, для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС направлено ОСОБА_5 - маш. бульдозера з 11 по 15 травня 1986 року (а.с. 22).

Згідно наказу по механізованій колоні № 29 від 28 березня 1994 року ОСОБА_5 з 31 березня 1994 року у зв'язку з переходом на пенсію по інвалідності звільнено з посади машиніста екскаватора (а.с.21).

Відповідно до архівної довідки від 06 жовтня 2017 року за №05-05/187, яка видана архівним відділом виконавчого комітету Фастівської міської ради, ОСОБА_5 значиться як такий, що дійсно був прийнятий на роботу в Мехколону № 29 слюсарем 2-го розряду з 04 вересня 1972 року, з 31 березня 1994 року звільнений як машиніст екскаватора в зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності (а.с. 20).

Відкритим акціонерним товариством «Південбудмеханізація» видана довідка від 04 серпня 2017 року №04/08-01, згідно якої фактична заробітна плата ОСОБА_5 за роботу в зоні відчуження становить у сумі 485.20 крб. за роботу в населених пунктах зони відчуження з 11 по 15 травня 1986 року на посаді машиніста екскаватора посадовий оклад (тарифна ставка) 0,897 крб. виплачена заробітна плата з урахуванням коефіцієнта 3,06.

07 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надавши при цьому необхідні документи.

Рішенням № 67 від 16 серпня 2017 року Фастівське об'єднане управління пенсійного фонду України Київської області відмовило ОСОБА_4 у призначенні пенсії по втраті годувальника, у зв'язку з тим, що за наданими документами період роботи в зоні відчуження з 11 травня 1986 року по 15 травня 1986 року на Чорнобилській АЕС-4 первинними документами не підтверджується.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_5 дійсно був відряджений до Чорнобильської зони в період з 11 по 15 травня 1986 року, за що йому була нарахована та виплачена підвищена заробітна плата, а тому він мав право на нарахування йому пенсії з врахуванням його заробітку під час перебування в зоні відчуження, а позивач, в свою чергу, має право на призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із цього розміру заробітної плати.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1, 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні у розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Перелік документів, які додаються до заяви про перерахунок пенсії, визначаються відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Як зазначено в пункті 2.3 Порядку до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника.

Пунктом 2.8 Порядку передбачено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до ч.1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно ч.1 статті 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Згідно статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює розміри пенсії у зв'язку з втратою годувальника, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Виходячи з наведених законодавчих норм, пенсії у зв'язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату, чи пенсію).

Підпунктом 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24 червня 1986 року запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.

Відповідно п.6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більше як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганню забруднення навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Так, у своїх запереченнях до позову відповідач вказав, що із наданих позивачем документів період роботи ОСОБА_5 в зоні відчуження з 11 по 15 травня 1986 року на Чорнобиьській АЕС-4 первинними документами не підтверджується.

Колегія суддів з таким твердженням не погоджується, оскільки ОСОБА_6 підтвердила, що в Мехколоні № 29 працював ОСОБА_5 на посаді машиніста екскаватора, який був направлений до зони відчуження з 11 по 15 травня 1986 року, що підтверджується первинними документами, на підставі яких була сформована довідка від 04 серпня 2017 року №04/08-01. Такими документами є наряд на виконану роботу за травень 1986 року та розрахункова відомість за травень 1986 року, відповідно до яких ОСОБА_5 за роботу в районі Чорнобильської АЕС за період 11 по 15 травня було нараховано 359,45 крб (256, 85 та 102,30) (а.с. 40, 41).

Отже, із наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_5 дійсно був відряджений до Чорнобильської зони в період з 11 по 15 травня 1986 року, за що йому була нарахована та виплачена підвищена заробітна плата, а тому він мав право на нарахування йому пенсії з врахуванням його заробітку під час перебування в зоні відчуження.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на переведення його пенсії на державну пенсію у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50% пенсії на день смерті її чоловіка ОСОБА_5

Доводи апелянта про те, що пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть були призначені на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключно особам, віднесеним до категорії 1 судом до уваги не беруться, позаяк є безпідставними та не відповідають дійсності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог матеріального та процесуального права.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 272, 286, 308, 315, 316, 321 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Суддя-доповідач: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.