Справа № 813/828/18
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №813/828/18

14 травня 2018 року

зал судових засідань №9

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лунь З.І.

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного комунального підприємства «Стебниктеплокомуненерго» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Державне комунальне підприємство «Стебниктеплокомуненерго» (місцезнаходження: 82172, Львівська область, м.Стебник, вул.Мельника, 17) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 12.02.2018;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 12.02.2018;

-визнати протиправними дії відповідача та зобовязати його внести інформацію до бази даних Державної фіскальної служби України щодо відсутності податкового боргу у позивача станом 20.02.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання відрахувань частини чистого (доходу) комунальних унітарних підприємства та їх обєднань, контролюючим органом встановлено факт порушення позивачем вимог п.57.1 ст. 57 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України, зокрема в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобовязання відрахувань частини чистого (доходу) комунальних унітарних підприємства та їх обєднань. Позивач вважає оскаржені податкові повідомлення рішення протиправними, оскільки, ним виконано обов'язок щодо сплати узгодженої суми податкового зобовязання відрахувань частини чистого (доходу) комунальних унітарних підприємства та їх обєднань, а тому останній не може та не повинен нести відповідальність за те, що банківською установою грошові кошти, сплачені позивачем, не перераховані на відповідний рахунок в якості сплати узгодженої суми податкового зобовязання відрахувань частини чистого (доходу) комунальних унітарних підприємства та їх обєднань. 24.02.2015 рішенням №669 Стебницька міська рада звільнила ДКП «Стебниктеплокомуненерго» від сплати нормативу відрахування чистого прибутку за 2014 рік. На даний момент рішення Стебницької міської ради №669 від 24.02.2015 «Про звільнення ДКП «Стебниктеплокомуненерго» від сплати нормативу відрахування частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до загального фонду міського бюджету м. Стебник за результатами фінансово-господарської діяльності у 2014 році, та внесення змін в рішення Стебницької міської ради від 09.04.2014 № 543» є чинним та ніким не скасованим і підприємство його виконує. На думку позивача, він не має податкового боргу, за своїм обовязком щодо відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходи) державним унітарним підприємствами, оскільки обовязок державних унітарних підприємств щодо відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) не є податковим боргом. Проте, на порталі Державної фіскальної служби України (електронний сервіс «Дізнайся більше про свого партнера») міститься інформація про наявність у позивача податкового боргу. Також вважає, що частина прибутку (доходу), що сплачується до державного бюджету підприємствами згідно Закону України «Про управління обєктами державної власності» та затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 Порядку хоча і є обов'язковим до сплати державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, не включений до переліку загальнодержавних чи місцевих податків і зборів (обов'язкових платежів), визначеного ст.ст.9 та 10 ПК України, а тому не є податковим зобовязанням в розумінні ПК України з відповідними правовими наслідками.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що за результатами камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання відрахувань частини чистого (доходу) комунальних унітарних підприємства та їх обєднань контролюючим органом підтверджено факт несвоєчасної сплати ДКП «Стебниктеплокомуненерго» податкових зобов'язань, що в силу положень ст.126 Податкового кодексу України є підставою для застосування до платника штрафних (фінансових) санкцій. Вважає, оспорювані рішення правомірними та такими, що прийняті в межах повноважень, наданих чинним законодавством. На думку відповідача, рішення Стебницької міської ради від 09.04.2014 № 543 прийнято після настання граничного строку сплати частини чистого прибутку за 2014рік, тобто після 19.02.2015, ДКП «Стебниктеплокомуненерго» не подано уточнень у встановленому порядку щодо частини чистого прибутку за 2014рік. Тому, доводи позивача про протиправність рішень не відповідають дійсності. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просить суд позов задовольнити в повному обсязі. ДФС України неодноразово у своїх листах зазначала про те, що відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) підприємства не є податковим (грошовим) зобовязанням і, як наслідок - не є податковим боргом у визначенні Податкового кодексу України. На думку представника позивача, розміщення інформації про наявність у позивача податкового боргу на офіційному сайті ДФС України є протиправним, а тому відповідача необхідно зобовязати внести інформацію до бази даних ДФС України про відсутність податкового боргу у ДКП «Стебниктеплокомуненерго».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши вступне слово представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що Державне комунальне підприємство «Стебниктеплокомуненерго» є юридичною особо, єдиним засновником якого є Стебницька міська рада Львівської області.

23.01.2018 старшим державним ревізором-інспектором відділу адміністрування та камеральних перевірок податкової звітності з податку на прибуток платників території обслуговування Дрогобицької ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Львівській області ОСОБА_3 проведено камеральну перевірку ДКП «Стебниктеплокомуненерго» з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання відрахувань частини чистого (доходу) комунальних унітарних підприємства та їх обєднань.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт №108/13-01-12-45/22407995 від 23.01.2018, у якому зафіксовано несвоєчасно сплату податкового зобовязання відрахувань частини чистого (доходу) комунальних унітарних підприємства та їх обєднань, а саме: «Дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату підприємством ДКП «Стебниктеплокомуненерго» узгодженої суми податкового зобовязання в звязку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку.

23.01.2018 ДКП «Стебниктеплокомуненерго» направило на адресу ГУ ДФС у Львівській області зауваження на акт перевірки, яке було залишено без задоволення, згідно з відповіді ГУДФУ у Львівській області від 09.02.2018.

На підставі акта перевірки №108/13-01-12-45/22407995 від 23.01.2018 Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ш», а саме: № від 12.02.2018, яким за затримку сплати грошового зобовязання зобовязано сплатити штраф в розмірі 20% на суму 3318,60грн.; № від 12.02.2018, яким за затримку сплати грошового зобовязання зобовязано сплатити штраф в розмірі 10% на суму 20,00 грн.

Позивач не погодився з такими податковими повідомленнями-рішеннями та звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з наступного.

Щодо позовної вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 12.02.2018, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 11-1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» державні унітарні підприємства (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, державних комерційних підприємств та казенних підприємств, які відповідно до статті 1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» належать до наукових установ, а також науково-технологічних комплексів, заснованих на державній власності, а також державних підприємств «Міжнародний дитячий центр «Артек» і «Український дитячий центр «ОСОБА_1 гвардія») та їх об'єднання зобов'язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України, належить, зокрема, частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Порядок відрахування до Державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями визначений постановою Кабінету міністрів України від 23.02.2011 №138 (далі - Порядок № 138) на підставі ст.5 і 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності».

Згідно з п. 2 Порядку частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Відповідно до пункту 3 Порядку №138 частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Статтею 1 Податкового кодексу України ( у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст. 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій. Сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

У відповідності до п. 8.1 ст. 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки і збори.

Згідно ст. 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних належать такі податки та збори: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; збір за першу реєстрацію транспортного засобу; екологічний податок; рентна плата за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України; плата за користування надрами; плата за землю; збір за користування радіочастотним ресурсом України; збір за спеціальне використання води; збір за спеціальне використання лісових ресурсів; фіксований сільськогосподарський податок; збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства; мито; збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, крім електроенергії, виробленої кваліфікованими когенераційними установками; збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності.

Статтею 10 Податкового кодексу України передбачено, що до місцевих податків та зборів належать: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; єдиний податок; збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності; збір за місця для паркування транспортних засобів; туристичний збір.

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що в переліку загальнодержавних податків (зборів), встановлених у ст. 9 та ст.10 Податкового кодексу України, відсутній такий податок (збір) як «частина чистого прибутку (доходу)».

При цьому, на теперішній час до податкової системи України не включена частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до Державного бюджету.

Крім того, Податковий кодекс України не мітить норм, які б регулювали порядок сплати державними підприємствами частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до бюджету за результатами щоквартальної фінансово-господарської діяльності, відтак такий платіж не є податком.

Стаття 126 Податкового кодексу України визначає штраф у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом.

Суд встановив, що 16.01.2015 ДКП «Стебниктеплокомуненерго» звернулося з листом №7 до Стебницької міської ради з проханням звільнити підприємство від сплати нормативу відрахування частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до загального фонду міського бюджету м.Стебник за результатами фінансово-господарської діяльності у 2014році у звязку з складним фінансовим становищем підприємства

Рішенням Стебницької міської ради №669 від 24.02.2015 звільнено ДКП «Стебниктеплокомуненерго» від сплати нормативу відрахування чистого прибутку за 2014 рік.

Відповідно до пп.14.1.49 п.14.1 ст.14 ПК України платіж, що здійснюється державним унітарним, комерційним, казенним чи комунальним підприємством на користь відповідно держави або органу місцевого самоврядування у зв'язку з розподілом частини прибутку такого підприємства, платіж, який виплачується власнику сертифіката фонду операцій з нерухомістю в результаті розподілу доходу фонду операцій з нерухомістю, прирівнюється до дивідендів. При цьому позитивне або від'ємне значення об'єкта оподаткування, розраховане згідно з розділом III цього Кодексу, не впливає на порядок нарахування дивідендів.

Згідно з пп. 29 п. 1 ст. 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлення для підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, розміру частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до місцевого бюджету, вирішуються на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Таким чином, суб'єкти господарювання з комунальною формою власності повинні сплачувати за результатами фінансово-господарської діяльності частину чистого прибутку до місцевого бюджету за нормативами та у порядку, встановленими відповідними місцевими радами. При цьому, у разі прийняття відповідними місцевими радами рішення про виплату зазначеного платежу, суб'єкти господарювання з комунальною формою власності повинні надавати до органів ДПС звітність, на підставі якої здійснюється нарахування та сплата такого платежу.

Разом з цим, якщо органами місцевого самоврядування не встановлено порядок та нормативи сплати комунальними підприємствами частини чистого прибутку (доходу), Розрахунок такими підприємствами не подається і штрафні санкції не застосовуються.

Судом встановлено, що рішення Стебницької міської ради №669 від 24.02.2015 «Про звільнення ДКП «Стебниктеплокомуненерго» від сплати нормативу відрахування частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до загального фонду міського бюджету м. Стебник за результатами фінансово-господарської діяльності у 2014 році, та внесення змін в рішення Стебницької міської ради від 09.04.2014 № 543» є чинним та ніким не скасованим та підприємство його виконує.

З огляду на те, що Податковий кодексу України не містить норм, які б регулювали порядок сплати державними підприємствами частини чистого прибутку державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучаються до державного бюджету, суд дійшов висновку, що відповідач не мав законних підстав для накладення штрафу на позивача за порушення правил сплати (перерахування) податків, передбаченого статтею 126 Податкового кодексу України.

З огляду на наведене та з урахуванням наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що обов'язок державних унітарних підприємств щодо відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) не є податковим зобов'язанням, та не може створювати податкового боргу за таким платежем, що зумовлює відсутність законних підстав у Г застосовувати до позивача п. 57.1 ст. 57 ПК України та ст. 126 ПК України та виносити податкові повідомлення-рішення, а тому оскаржені податкові повідомлення-рішення необхідно скасувати.

Щодо позовної вимоги позивача щодо визнання протиправними дії відповідача та зобовязання його внести інформацію до бази даних Державної фіскальної служби України щодо відсутності податкового боргу у позивача станом 20.02.2018, суд зазначає наступне.

У розумінні п.п. 14.1.171 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, під податковою інформацією мається на увазі значення, визначене Законом України «Про інформацію».

Так, у відповідності до ст.1 Закону України «Про інформацію», інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Приписами п. 35.4 ст. 35 Податкового кодексу України визначено, що щомісячно на офіційному сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, оприлюднюється: інформація щодо сплати податків суб'єктами природних монополій та суб'єктами господарювання, які є платниками рентної плати за користування надрами; інформація щодо суб'єктів господарювання, які мають податковий борг, із зазначенням керівників таких суб'єктів господарювання, та сум податкового боргу в розрізі платежів та територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, із зазначенням керівників таких територіальних органів.

Форма такої інформації та порядок її оприлюднення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

На виконання вказаних положень наказом Міністерства фінансів України від 13.02.2015 №67 затверджено Порядок формування і оприлюднення інформації щодо сплати податків суб'єктами природних монополій та суб'єктами господарювання, які є платниками рентної плати за користування надрами, та інформації щодо суб'єктів господарювання, які мають податковий борг, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.02.2015 за №223/26668 (надалі - Порядок №67).

Згідно з п.2 Порядку №67, інформація щодо сплати податків суб'єктами природних монополій та суб'єктами господарювання, які є платниками рентної плати за користування надрами, та інформація щодо суб'єктів господарювання, які мають податковий борг, складаються на підставі інформації баз даних Державної фіскальної служби України.

Інформація щодо суб'єктів господарювання, які мають податковий борг, складається з: найменування (прізвища, імені, по батькові) суб'єкта господарювання (юридична особа або фізична особа - підприємець); коду за ЄДРПОУ; прізвища, імені, по батькові керівника суб'єкта господарювання; найменування територіального органу Державної фіскальної служби України, в якому платника податків узято на облік; прізвища, імені, по батькові керівника територіального органу Державної фіскальної служби України; загальної суми податкового боргу суб'єкта господарювання в розрізі платежів та сум: на початок періоду, погашених за період, збільшення за період, на кінець періоду (пункт 4 Порядку №67 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Формування та оприлюднення інформації щодо сплати податків суб'єктами природних монополій та суб'єктами господарювання, які є платниками рентної плати за користування надрами, та інформації щодо суб'єктів господарювання, які мають податковий борг, здійснює Державна фіскальна служба України щомісяця не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним. Інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі Державної фіскальної служби України (пункт 5 Порядку №67).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що на Державну фіскальну службу України покладено функцію з формування та оприлюднення інформації щодо суб'єктів господарювання, які мають податковий борг, яку контролюючий орган розміщує на офіційному веб-порталі Державної фіскальної служби України.

Суд зазначає, що електронний податковий сервіс «Дізнайся більше про свого партнера» (http://sfs.gov.ua/businesspartner) - це сервіс, що працює за допомогою інтерактивного банера, розміщеного на головній сторінці офіційного веб-порталу Державної фіскальної служби України, який побудований за централізованим принципом функціонування, що використовує інформацію із центральних баз даних ДФС України, наповнення яких здійснюється переважно за локальним принципом (в органах ДФС за місцем обліку платників податків).

Судом встановлено, що у цьому сервісі міститься інформацію щодо позивача про наявність у нього податкового боргу.

Водночас, підставою для появи інформації на офіційному веб-порталі Державної фіскальної служби України є інформація Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області області щодо несплати частини чистого (доходу) комунальних унітарних підприємства та їх обєднань.

Як зазначено вище, частина чистого (доходу) комунальних унітарних підприємства та їх обєднань не є податковим боргом у розумінні Податкового кодексу України.

Враховуючи, що положення Порядку №67 передбачають розміщення інформації лише за наявності податкового боргу у платника податків, дії ГУ ДФС у Львівській області щодо розміщення інформації про наявність у позивача податкового боргу є протиправними, а тому, з метою належного захисту прав та інтересів позивача, використовуючи право, надане суду згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії ГУ ДФС у Львівській області та зобовязання ГУ ДФС у Львівській області внести інформацію до бази даних Державної фіскальної служби України щодо відсутності податкового боргу у позивача станом 20.02.2018.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, тоді як відповідачем не доведено, що контролюючий орган діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом, зокрема не доведено підстав виникнення заборгованості та відповідно факт несвоєчасної сплати узгоджених грошових зобовязань.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунком бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, судові витрати у сумі 1762,00грн. відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Львівській області .

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 12.02.2018.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 12.02.2018.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо внесення інформації до бази даних Державної фіскальної служби України щодо наявності податкового боргу у Державного комунального підприємства «Стебниктеплокомуненерго» станом 20.02.2018.

Зобовязати Головне управління ДФС у Львівській області внести інформацію до бази даних Державної фіскальної служби України щодо відсутності податкового боргу у Державного комунального підприємства «Стебниктеплокомуненерго» станом 20.02.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь Державного комунального підприємства «Стебниктеплокомуненерго» (місцезнаходження: 82172, Львівська область, м.Стебник, вул.Мельника, 17) судові витрати в сумі 1762(одна тисяча сімсот шістдесят два) грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.05.2018.

Суддя Лунь З.І.