Справа № 815/2034/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2034/18
УХВАЛА

21 травня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до слідчого управління головного управління Національної поліції в Одеській області та головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 27.04.2018 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до СУ головного управління Національної поліції в Одеській області та Національної поліції в Одеській області, в якому позивачі просили суд:

- визнати факт, що в порушення ЗУ «Про звернення громадян» та статті 40 Конституції України позивачам не було надано обґрунтовану та вмотивовану відповідь на звернення від 29.11.2016 року та 03.12.2016 року та інших;

- визнати факт, що в порушення ЗУ «Про звернення громадян» та статті 40 Конституції України позивачам було надано відповідь, яка не являється вмотивованою відповіддю на поставленні запитання в зверненнях від 29.11.2016 року та 03.12.2016 року та інших;

- зобов'язати відповідачів розглянути звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 29.11.2016 року та 03.12.2016 року та інших та дати на них вмотивовану відповідь.

Ухвалою суду від 02.05.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був залишений без руху та позивачу встановлений 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

В ухвалі про залишення адміністративного позову без руху було зазначено про необхідність надання позивачем до суду належним чином оформленого та обґрунтованого адміністративного позову із зазначенням всіх учасників справи та викладенням позовних вимог відповідно до вимог КАС України до кожного з відповідачів, з копіями таких уточнених позовів для всіх учасників справи, доказів, зазначених в ухвалі суду, а також заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин пропуску такого строку у справі, а також власного підтвердження позивачів про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

14.05.2018 року на виконання ухвали суду від 02.05.2018 року позивачами через канцелярію суду було подано заяву поновлення строку звернення до суду у справі №815/2034/18, а 16.05.2018 року уточнений адміністративний позов на виконання ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху.

Як вбачається з адміністративного позову, поданого 16.05.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду, позивачі оскаржують надання їм 13.12.2016 року слідчим управлінням головного управління Національної поліції в Одеській області в порушення Конституції України та Закону України «Про звернення громадян» неповної та невмотивованої відповіді на їх заяви від 29.11.2016 року та 03.12.2016 року про порушення кримінальної справи стосовно поліцейського Омельченко З.В., дії головного управління Національної поліції в Одеській області щодо ненадання їм відповіді на заяву від 03.12.2016 року про порушення кримінальної справи стосовно поліцейського Омельченко З.В., просять визнати листи слідчого управління головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.12.2016 року та від 24.01.2017 року невмотивованою відповіддю на звернення позивачів від 29.11.2016 року та 03.12.2016 року та зобов'язати обох відповідачів розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 29.11.2016 року та 03.12.2016 року та дати на них вмотивовану відповідь.

Таким чином, звернувшись 27.04.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом у справі № 815/2034/18, з оскарженням дій відповідачів, що мали місце 13.12.2016 року та 24.01.2017 року позивачі пропустили визначений КАС України для захисту прав, свобод та інтересів шестимісячний строк звернення до суду.

В обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду позивачі зазначили, що 16.06.2017 року вони звернулись з такими ж позовними вимогами до Приморського районного суду м. Одеси, ухвалою якого від 17.07.2017 року у справі №522/10992/17 адміністративний позов було повернуто позивачам для подачі до окружного адміністративного суду. 11.09.2017 року позивачі звернулись з цими позовними вимогами до Одеського окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 27.09.2017 року у справі №815/467/17 було відкрито провадження та призначено судове засідання. Разом з тим, у зв'язку із хворобою позивачів та за їх вмотивованим клопотанням, ухвалою суду від 18.04.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було залишено без розгляду. З огляду на вищезазначене позивачі вважають, що не пропустили строк звернення до адміністративного суду у справі № 815/2034/18.

Судом при розгляді клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі № 815/2034/18 встановлено наступне.

Позивачі оскаржували невручення їм з боку слідчого управління головного управління Національної поліції в Одеській області обґрунтованої та вмотивованої відповіді на їх звернення від 29.11.2016 року та 03.12.2016 року, а також вручення їм відповіді від 13.12.2016 року, що не є обґрунтованою та вмотивованою, до Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/10992/17. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року у справі №522/10992/17, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було повернуто.

11.09.2017 року з тотожними позовними вимогами позивачі звернулись до Одеського окружного адміністративного суду.

Як вбачається з відомостей програмного забезпечення «Діловодство спеціалізованого суду» 27.09.2017 року Одеським окружним адміністративним судом було відкрито провадження в адміністративній справі №815/4671/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до слідчого управління головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним порушення відповідачем Конституції України та Закону України «Про звернення громадян» та невручення їм з боку слідчого управління головного управління Національної поліції в Одеській області обґрунтованої та вмотивованої відповіді на їх звернення від 29.11.2016 року та 03.12.2016 року, а також вручення позивачам відповіді від 13.12.2016 року, що не є обґрунтованою та вмотивованою.

18.04.2018 року Одеським окружним адміністративним судом у справі №815/4671/17 адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до слідчого управління головного управління Національної поліції в Одеській області було залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини1 ст. 240 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням, а її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Але зазначені обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами того, що особа не мала реальної можливості дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Це питання регулюється національним законодавством, тлумачиться Верховним Судом України (справа № 6-239цс14 від 04.02.2015 року, справа № 6-738цс15 від 24.06.2015 року) та у рішеннях Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (2009) ЄСПЛ зазначає, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Однак це право не є абсолютним та воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (також наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980 року, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.1975 року ).

Кажучи про принцип рівності сторін, Європейський Суд з прав людини зазначає, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, якій не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009 року). Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому, й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов'язано з їх реалізацією.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Європейський Суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов'язком для країн, які підписали Конвенцію.

На думку Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" (2006) необхідно досліджувати, чи можна вважати перебіг строку прогнозованим з точки зору заявниці.

При розгляді заяви позивачів від 14.05.2018 року про поновлення їм строку звернення до суду суд зазначає, що перебування адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з аналогічними позовними вимогами в Одеському окружному адміністративному суду в межах адміністративної справи №815/4671/17 не може бути поважною причиною для звернення до того ж самого суду з такими ж вимогами з пропуском законодавчо встановленого строку в іншій адміністративній справи (№815/2034/18).

При цьому, як зазначено в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/4671/17 адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був залишений без розгляду на підставі положень пункту 5 частини 1 ст. 240 КАС України, яка передбачає залишення адміністративного позову без розгляду на підставі власних заяв позивачів.

Такої правової підстави як залишення адміністративного позову без розгляду через хворобу позивачів положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено, та таких обставин не вбачається ні з ухвали ООАС від 18.04.2018 року про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без розгляду, ні з матеріалів зазначеної справи.

Як вбачається з ухвали Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/4671/17 залишення адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулось не з ініціативи суду або іншої сторони у справі, а через задоволення власних заяв позивачів з дотримання такого принципу адміністративного судочинства, як змагальність, визначеного у ст. 9 КАСУ, де зазначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, з процесуальних документів суду у справі №815/4671/17 вбачається, що обставини хвороби позивачів були підставою для зупинення провадження у справі за клопотанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі пункту 1 частини 2 ст. 236 КАС України. При цьому жодних обставин, які б заважали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в подальшому приймати участь у справі після поновлення провадження у ній, позивачами не зазначено.

Будь-яких інших обставини, які б не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та об'єктивно заважали б їм своєчасно звернулися до Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/2034/18 після повернення адміністративного позову з Приморського районного суду м. Одеси, позивачами у клопотанні не зазначено та судом не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на зазначені обставини суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропустили передбаченим Кодексом адміністративного судочинства України шестимісячний строк звернення до суду, та ними на виконання ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху не надано належних доказів поважності причин пропуску цього строку, а тому клопотання позивачів про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом у справі № 815/2034/18, як необґрунтоване, задоволенню не підлягає, а адміністративний позов підлягає поверненню.

Крім того, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачами при наданні уточненого адміністративного позову від 16.05.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду, в порушення положень п.2 ч.5 ст. 160, ст.ст. 42 та 44 КАС України не зазначено у позові в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, працівника поліції Омельченко З.В., про порушення кримінальної справи стосовно якого вони ставили питання у зверненнях до відповідачів від 29.11.2016 року та 03.12.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись приписами ст.ст. 5-11, 42, 43, 44, 55-59, 121-123, 160,161, 169, 171, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до слідчого управління головного управління Національної поліції в Одеській області та головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачам, що повернення позовної заяви не позбавляє їх права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Білостоцький О.В.