Справа № 167/243/18
Суддя: Сіліч І. І.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №167/243/18
Провадження №2-а/167/17/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року м.Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сіліча І.І.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП №2 Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення від 28.02.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення від 28.02.2018 року. Позивач позов мотивує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 169421 від 28.02.2018 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та до нього застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки він порушив п.9.8 ПДР України. Вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки не є правомірною, обгрунтованою та такою, що не відображає дійсних обставин справи, а саме: позивач рухався транспортним засобом на автодорозі між м.Рожище та с.Кременець, поза населеним пунктом, з увімкненими денними ходовими вогнями, але не увімкнувши ближнє світло фар та був зупинений о 12 год. 10 хв. працівником поліції, який повідомив, що він рухався з вимкненим ближнім світлом фар. Поліцейський діючи, як субєкт владних повноважень, не забезпечив обрання доказів у справі, не склав протокол та не зафіксував суть правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає, що відповідачем невірно кваліфіковано його дії, а саме за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки мало місце правопорушення передбачене ст. 125 КУпАП, яке тягне за собою попередження. Просить постанову НК № 169421 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.02.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.162 КАС України, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

На підставі ч.1 ст.205 КАС України справа вирішена у відсутності відповідача, за наявними матеріалами та кваліфіковано судом як визнання відповідачем позову.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2018 року відносно позивача винесено постанову НК № 169421 за те, що він 28.02.2018 року о 12 год. 10 хв., керував транспортним засобом Fiat Multipla д.н.з. WWL 3673 A, рухаючись по автодорозі між м.Рожище та с.Кременець Рожищенського району, на якому не було ввімкнено ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. (а.с.6).

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.9.8 ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: у колоні; на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком назустріч загальному потоку транспортних засобів; на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; на транспортному засобі, що буксирує; у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Перевіряючи правомірність дій та рішень поліцейського при притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідачем ОСОБА_3, суду не було представлено жодних доказів в підтвердження обставин, викладених у постанові в справі про адміністративне правопорушення, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надано та кваліфіковано судом як визнання відповідачем позову.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо скасування даної постанови підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

Згідно з ч. 1ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 та абз.2 ч.5 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини та приймаючи до уваги, що позивачем, якого звільнено від сплати судового збору за подання позову в даній справі, під час розгляду даної адміністративної справи не були понесені будь-які судові витрати, що свідчить про відсутність підстав для їх компенсування за рахунок відповідача у справі, який у спірних відносинах виступає в якості суб`єкта владних повноважень, за результатами розгляду даної адміністративної справи, тому суд вважає, що підстав для стягнення судових витрат, як з позивача так і з відповідача немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 9 20, 44, 47, 77, 78, 90, 139, 143, 159, 162, 192, 205, 229, 241, 242, 243, 244-246, 250, 251, 255, 268, 293, 295, 297 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до інспектора СРПП №2 Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення від 28.02.2018 року - задовольнити.

Постанову НК № 169421 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.02.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу УІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо рішення за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Суддя Рожищенського районного суду І.І.Сіліч