Справа № 415/898/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року справа №415/898/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Сухарька М.Г., в письмовому провадженні, розглянувши апеляційну скаргу інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Булгакової Дар'ї Олександрівни на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21 березня 2018 р. у справі № 415/898/18 (головуючий І інстанції Фастовець В.М.) яке складено в повному обсязі 21 березня 2018 року у м.Лисичанську за позовом ОСОБА_3 до інспектора взводу №1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Булгакової Дар'ї Олександрівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову серії АР №493730 від 04.02.2018 р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково. Скасував постанову серії АР №493730 від 04.02.2018 р. інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному лейтенанта поліції Булгакової Дарї Олександрівни про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Справу про адміністративне правопорушення надіслано на новий розгляд до компетентної посадової особи управління патрульної поліції в м.Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач звернувся з апеляційною скаргою у якій зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги відеозапис на якому підтверджується факт скоєння правопорушення.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув справу на новий розгляд до компетентної особи.

Просила скасувати рішення суду першої інстанції.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 04 лютого 2018 р. відносно позивачки було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №493730, за вчинення правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_3 04.02.2018 р. о 19 год. 50 хв. у м. Лисичанську по вул.Червоній, керувала транспортним засобом ВАЗ 210994, номерний знак НОМЕР_1, з несправною лівою фарою ближнього світла, чим порушила п.31.4 ПДР України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що з постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивачки вбачається, що до неї не надано жодного доказу про вчинення позивачкою інкримінованого їй правопорушення (а.с.6), тому на час розгляду адміністративної справи відносно позивачки були відсутні будь-які фактичні дані, які встановлювали наявність у діях позивачки складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з такими доводами з огляду на наступне.

Згідно п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила факт порушення вимог Правил дорожнього руху.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що в позовній заяві позивачка також визнає факт вчинення правопорушення.

З дослідженого відеозапису наданого відповідачем також убачається, що ОСОБА_3 визнає факт вчинення правопорушення, який полягає у керування автомобілем з несправною лівою фарою.

Враховуючи, що ОСОБА_3 починаючи з моменту її зупинки співробітниками поліції, написання позовної заяви, а також під час пояснень у суді першої інстанції, послідовно підтверджувала факт вчинення правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає можливим врахувати їх у сукупності з дослідженим відеозаписом та поясненнями відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву про вчинення ОСОБА_3 правопорушення передбаченого п.34.1 ПДР.

При таких обставинах суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції що в матеріалах справи відсутні докази які підтверджують факт вчинення правопорушення а також є помилковим висновок про те, що накладення адміністративного стягнення було здійснено необґрунтовано і без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Щодо направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до компетентної посадової особи, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 2 частини третьої статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що передбачена зазначеною нормою можливість надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу можливо за умови розгляду справи некомпетентним органом.

Такий висновок випливає з конструкції норми яка передбачає, що суд повинен направити на новий розгляд справу саме до компетентного органу а не до того, компетентного органу, який вже розглядав справу.

Якщо допустити, що законодавець передбачив можливість направлення справи на новий розгляд з метою усунення будь-яких недоліків: по-перше такі підстави повинні були бути відображені в нормі, по-друге не має сенсу зазначати в нормі що справа підлягає поверненню до компетентного органу, достатньо зазначити про повернення справи на новий розгляд.

В даному випадку направлення справи на новий розгляд у зв'язку з відсутністю даних які б встановлювали наявність у діях особи складу правопорушення нормами КАС не передбачена та є помилковим висновком суду першої інстанції.

Крім того, трактування судом першої інстанції пункту 2 частини третьої статті 286 КАС України, як такий що дозволяє направити справу для додаткового розгляду до тієї ж самої посадової особи суперечить вимогам п.11 частини першої статті 4 КАС України, яка встановлює розумність строку розгляду справи, а також суперечить частині 5 статті 77 КАС України, яка передбачає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Тобто, в даному випадку у разі ненадання сторонами будь-яких доказів суд наділений повноваженнями прийняти рішення на підставі наявних доказів.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та зробив висновок який не відповідає обставинам справи.

Пунктом 3, 4 частини 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та постановити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статями 268-272,286,309, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Булгакової Дар'ї Олександрівни на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21 березня 2018 р. у справі № 415/898/18 - задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21 березня 2018 р. у справі № 415/898/18 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до інспектора взводу №1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Булгакової Дар'ї Олександрівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Повне судове рішення проголошено та підписано 21 травня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

М.Г.Сухарьок