Справа № 813/3959/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2853/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року (головуючий суддя Сакалош В.М.) ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Львів о 12 год. 50 хв. повний текст складено 19.12.2017 року у справі №813/3959/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Євротек» до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання незаконними і скасування податкової вимоги та рішення, визнання протиправною бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Євротек» 31.10.2017 року звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області в якому просить визнати незаконним і скасувати податкову вимогу відповідача №7371-17 від 11.10.2017 року на суму 821 391,50 грн., рішення відповідача про опис майна в податкову заставу №7371-17 від 11.10.2017 року та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення списання безнадійного податкового боргу, зобов'язати відповідача прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу ПрАТ «Євротек» в сумі 821 391,50 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року позов задоволено частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління ДФС у Херсонській області подало апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального права, а саме позивач 26.09.2017 року подав до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю №, якою самостійно визначив суму грошового зобов'язання з орендної плати за землю. Зазначає, що твердження позивача, що вказаний податковий борг - це борг минулих років не має місця, адже з облікової картки ПрАТ «Євротек» чітко видно переривання податкового боргу, так як 26.09.2017 року в інформаційних базах даних контролюючого органу рахувалась переплата на обліковій картці позивача.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Колегія суддів зауважує, що оскільки судове рішення щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог жодною із сторін не оскаржується, то згідно із положеннями частини 1 статті 293 КАС України воно не підлягає апеляційному перегляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням ДФС у Херсонській області сформовано та направлено ПрАТ «Євротек» податку вимогу №7371-17 від 11.10.2017 року на суму 821391,50 грн. та рішення про опис майна в податкову заставу №7371-17 від 11.10.2017 року внаслідок порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання зі сплати орендної плати з юридичних осіб.

Згідно із підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

При цьому, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175 пункт 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно із пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.4. статті 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610 затверджено Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 року за № 902/30770 (далі - Порядок №610).

Згідно пунктів 1, 2 Розділу ІІ Порядку №610 податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов'язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Відповідно до Розділу ІІІ Порядку №610 Податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) контролюючих органів. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Сума податкового боргу в податковій вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками. Форма податкової вимоги для платника податків - юридичної особи (або відокремленого підрозділу юридичної особи) наведена в додатку 1 до цього Порядку, а для платника податків - фізичної особи - у додатку 2 до цього Порядку. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до Розділу ІV Порядку №610 Податкова вимога вважається відкликаною: у день, протягом якого відбулося самостійне погашення суми податкового боргу платником податків або органом стягнення у повному обсязі; з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування податкової вимоги; з дня надходження до платника податків податкової вимоги, яка містить зменшену контролюючим органом або за рішенням суду, що набрало законної сили, суму податкового боргу, визначену в раніше направленій податковій вимозі; у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі.

Додатком №1 до цього Порядку затверджено форму податкової вимоги (форма «Ю»), в якій окремо має зазначатися сума податкового боргу за основним платежем та сума нарахованої пені.

Як встановлено судом відповідач згідно інтегрованої бази даних АІС «Податковий блок» вказав, що станом на 26.09.2017 у позивача рахується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб 821391,50 грн., однак позивач 26.09.2017 року подав до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю № (уточнююча), якою самостійно визначив суму грошового зобов'язання з орендної плати за землю в сумі 143884,93 грн. за період з 06.08.2015 року по 31.12.2015 року.

Так, згідно з податковою вимогою №7371-17 від 11.10.2017 року пеня рівна нулю, тоді як з долученого позивачем до матеріалів справи прінт-скріну сторінки особистого кабінету платника податків вбачається, що сума пені складає 355 070, 96 грн. Така ж сума пені зазначена в обліковій картці ПрАТ «Євротек» з орендної плати з юридичних осіб за 2017 рік.

Однак, в податковій вимозі ГУ ДФС у Херсонській області №7371-17 від 11 жовтня 2017 р. на суму 821 391,50 грн. не наведено розрахунку суми податкового боргу за основним платежем та суми нарахованої пені, що суперечить даним щодо позивача в інформаційній системі органу доходів і зборів та в апеляційній скарзі відповідачем не наведено такого розрахунку, а тільки вказуються про наявність боргу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.01.2013 року у справі №914/105/13 було порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Євротек» і уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.01.2013 року у справі №914/105/13 позивача було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Наведені обставини підтверджуються постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року у справі №813/3151/16 за позовом Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до ПрАТ «Євротек» про стягнення з відповідача коштів у сумі 466320,54 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків для погашення податкового боргу. Вказаною постановою у задоволенні позову відмовлено.

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із пунктом 88.1. статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.1. статті 89 ПК України, право податкової застави виникає: - у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; - у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; - у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань.

За приписами пункту 89.2. статті 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно пункту 89.3. статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідачем було прийнято рішення про опис майна в податкову заставу від 11.10.2017 року 37371-17.

Постанова Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 року у справі №813/3151/16 за позовом Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до ПАТ «Євротек» про стягнення коштів з рахунків у банках для погашення податкового боргу, яка набрала законної сили, встановлює обставини та які мають значення для вирішення справи, що є на розгляді суду, а саме: - контролюючий орган у встановлений законом строк не заявив свої вимоги щодо стягнення податкової заборгованості, тобто не скористався своїм правом, визначеним законодавством України; - оскільки вимоги податкового органу до ПрАТ «Євротек» в процедурі банкрутства у встановлені Законом України від 14 травня 1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строки не заявлялися, в реєстр вимог конкурсних кредиторів не вносились, тому грошові зобов'язання, зокрема визначені податковими повідомленнями-рішеннями вважаються погашеними та не можуть набути статусу податкового боргу; - з урахуванням норм п.102.4 ст.102 ПК України, такий податковий борг ПрАТ «Євротек» міг бути стягнутий з ПрАТ «Євротек» лише протягом 1095 днів з моменту його виникнення, тобто у строк до 01.02.2016 року, однак Херсонською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області податкова вимога винесена лише 31.03.2016 року, тобто через два місяці після закінчення строку позовної давності.

Отже, судом встановлено, що сума боргу 466 320, 54 грн. є погашеною, а відтак, в силу пункту 57.4. статті 57 ПК України, пеня та штрафні санкції нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленою статтею 43 цього кодексу.

Скаржником не надано суду доказів заявлення в 2013 році кредиторських вимог до позивача. А вказується, що сума податкового боргу виникла після припинення провадження у справі про банкрутство. Однак ПрАТ «Євротек» вказує, що сума в податковій вимозі відповідача не є тотожною сумам податку, які декларувалися позивачем в 2015-2017 роках, з чим погоджується суд, адже, за період після припинення провадження у справі про банкрутство позивачем нараховано та сплачено до бюджету орендної плати в сумі 952 089,99 грн., причому добровільно нараховано суму штрафів в розмірі 3% від суми донарахованих платежів та підтверджується копіями платіжних доручень.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Колегія суддів дійшла висновку, що зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання незаконними податкової вимоги відповідача №7371-17 від 11 жовтня 2017 р. на суму 821 391,50 грн. та рішення ГУ ДФС у Херсонській області про опис майна в податкову заставу №7371-17 від 11.10.2017 року, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року у справі № 813/3959/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст постанови складено 17.05.2018 року