Справа № 352/952/17
Суддя: Струтинський Р. Р.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/952/17
Провадження № 2-а/352/6/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Клузівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області в особі сільського голови ОСОБА_9 про визнання дій сільської ради незаконними,

в с т а н о в и в:

Позивач 07.06.2017 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання дій Клузівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області незаконними.

Після остаточного уточнення позову 29.03.2018 р. просив визнати дії Клузівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області неправомірними за систематичні правопорушення.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що він як житель АДРЕСА_1 неодноразово звертався до Клузівської сільської ради із заявами про виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га. Однак не отримав дозвіл на приватизацію зазначеної земельної ділянки, але й не отримав відповіді на численні звернення. З даного приводу працівника Клузівської сільської ради було притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за неодноразове ненадання інформації на запит. Вважає, що дії сільського голови ОСОБА_9 є протиправними та такими, що грубо порушують Закони України та Конституцію України. А саме як зазначається у ч.7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідачем рішеннями сільської ради від 03.03.2016 р., 14.06.2016 р., 10.11.2016 р., 14.03.2017 р., 02.08.2017 р., 21.12.2017 р. йому відмовлено у наданні земельної ділянки, при цьому сільська рада посилалась на відсутність вільних земель. Перші три рішення судом визнані неправомірними і скасовані, четверте рішення перебуває на розгляді у касаційній інстанції, два останніх рішення не оскаржувались. Однак, рішеннями якими йому відмовлено, тими ж сесіями багатьом іншим громадянам було виділено земельні ділянки, зокрема ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ще іншим громадянам. 18.01.2017 р. Держгеокадастр повідомив, що на території Клузівської сільської ради обліковується 41,0599 га сільськогосподарської землі не наданої у власність та постійне користування. Щоб скрити вільну сільськогосподарську землю сільський голова ОСОБА_9 давала недостовірну інформацію, що землі площею 40 га на які посилається ОСОБА_3 є землями загального користування, а саме дороги, кладовище, пасовище. Він є інвалідом 2 групи, дитиною війни, має пільги щодо першочерговості відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва та городництва. Тому змушений звернутись до суду з даним адміністративним позовом для захисту свого порушеного права.

Позивач та його представник у судовому засіданні уточнений позов підтримали і просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що заявлений позов є безпідставним і необґрунтованим, оскільки позивач не вказує, які саме його права порушила Клузівська сільська рада, у чому саме полягає незаконність дій сільської ради. На численні заяви позивача про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,20 га сільськогосподарського призначення, сільський голова ОСОБА_9 надавала ґрунтовну відповідь. Так розгляд заяв переносився на наступні чергові сесії, однак у звязку з відсутністю повноти наданих із заявою матеріалів, а саме графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, позивачу пропонувалось долучити до заяви зазначені матеріали. 02.08.2017 р. рішенням Клузівської сільської ради відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою у звязку з відсутністю земель запасу, земель резервного фонду та вільних земельних ділянок на території с.Клузів Тисменицького району. Постановою Тисменицького районного суду від 07.06.2017 р. зобовязано сільську раду розглянути заяву ОСОБА_3 від 04.04.2017 р. про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га на території с.Клузів Тисменицького району та прийняти відповідне рішення. Однак постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 р. дану постанову скасовано, у позові ОСОБА_3 відмовлено. Крім того, даною постановою встановлено відсутність вільних земель сільськогосподарського призначення на території Клузівської сільської ради та відмовлено ОСОБА_3 у зобовязанні розглянути його заяву від 04.04.2017 р. про надання дозволу на складання проекту землеустрою. Просив у позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 неодноразово звертався до відповідача із заявами про виділення земельної ділянки для городництва площею 0,20 га. Рішеннями Клузівської сільської ради Тисменицького району від 03.03.2016 р., від 14.06.2016 р., від 10.11.2016 р., від 14.03.2017 р., від 02.08.2017 р., від 21.12.2017 р. відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у звязку з відсутністю земель запасу, земель резервного фонду та вільних земельних ділянок на території Клузівської сільської ради Тисменицького району, Івано-Франківської області.

Позивач оскаржував рішення сільської ради від 14.03.2017 р. і постановою Тисменицького районного суду від 07.06.2017 р. дане рішення було скасовано, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 р. постанову Тисменицького районного суду скасовано, у позові ОСОБА_3 відмовлено. Даною постановою встановлено, що ОСОБА_3 у порушення ст. 118 ЗК України при зверненні у Клузівську сільську раду в установленому законом порядку не подав письмове клопотання на розробку проекту землеустрою земельної ділянки та не додав графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки. Крім того, відсутні вільні землі сільськогосподарського призначення для відведення ОСОБА_3 на території Клузівської сільської ради, що підтверджується даними з Державної статистики звітності з кількісного обліку земель в межах населеного пункту с. Клузів від 17.10.2017 р., рішенням Клузівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 05.05.2014 р. «Про використання земель, які залишились для потреб села».

Також позивач оскаржував рішення відповідача від 02.08.2017 р. і рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2018 р. у позові ОСОБА_3 відмовлено, у звязку з необгрунтованістю позову, оскільки оскаржуване рішення Клузівської сільської ради від 02.08.2017 р. прийняте в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Посилання позивача на те, що відповідачем не надавалися відповіді на численні його звернення щодо виділення земельної ділянки спростовуються письмовими доказами, наданими стороною відповідача. Зокрема, на заяву позивача від 29.02.2016 р. про виділення земельної ділянки була надана відповідь 04.03.2016 р. та направлено копію рішення від 03.03.2016 р.(т.1, а.с.162-165), 06.05.2016 р. позивачем направлено відповідачу додаток до прохання від 29.02.2016 р., на яке листом від 17.06.2016 р. надано відповідь і направлено копію рішення (т.1, а.с.166-175), на лист від 11.05.2016 р. про надання копії протоколу сесії також надано відповідь 16.05.2016 р. (т.1, а.с.178-180), на заяву позивача від 03.08.2016 р. про надання письмової відповіді щодо земельної ділянки, надіслано відповідачем лист 08.08.2016 р.(т.1, а.с.181-182), на прохання від 12.08.2016 р., від 29.08.2016 р., від 14.09.2016 р., від 24.10.2016 р., від 04.11.2016 р., від 14.11.2016 р., від 23.11.2016 р., від 28.11.2016 р., від 05.04.2017 р., від 08.02.2017 р., від 20.02.2017 р., від 06.03.2017 р., від 28.03.2017 р. відповідачем надавалися відповідні відповіді (т.1, а.с.183-224). Той факт, що дані відповіді та рішення не влаштовували позивача, не свідчить про їх неправомірність чи незаконність.

З огляду на викладене, судом не встановлено незаконних дій Клузівської сільської ради Тисменицького району, а тому позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 77, 78, 244-246, 250 КАС України,суд,-

у х в а л и в:

У позові ОСОБА_3 до Клузівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області в особі сільського голови ОСОБА_9 про визнання дій сільської ради незаконними, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області.

Головуючий Р.Р.Струтинський