Справа № 812/1215/18
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1215/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 31.07.2014 по 31.11.2014 у загальному розмірі 17281,01 грн.

Підставами подання даної позовної заяви є наявність заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті цієї винагороди за спірний період та відмова у її виплаті за відсутності відповідного рішення суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що з 25.10.1996 по 06.11.2015 проходив службу в ОВС. З 06.06.2006 по 06.11.2015 позивач проходив службу в НДЕКЦ при ГУ МВС України у Луганській області на різних посадах та звільнений відповідно наказу від 06.11.2015 № 408 о/с з органів внутрішніх справ у запас ЗС України за пунктом «64» (через скорочення штатів) у званні майор міліції. На даний час працює на посаді заступника завідуючого відділу - завідувач сектору криміналістичних досліджень транспортних засобів Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та відповідно до Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з довідкою від 18.06.2015 № ВДЗ/5619/А про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті неналежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 31.07.2014 по 06.11.2015 дійсно фактично безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Відповідно до листа-відповіді відповідача від 13.02.2018 № 19/113/2/1390 Луганський НДЕКЦ МВС України та НДЕКЦ при ГУ МВС України у Луганській області це є одна юридична особа, яка 06.11.2015 змінила назву.

Згідно з довідкою відповідача позивач дійсно з 01.07.2014 по 31.12.2014 проходив службу в НДЕКЦ при ГУ МВС у Луганській області на посаді старшого експерта сектору комплексного дослідження транспортних засобів і документів, що їх супроводжують відділу інженерно-технічної, економічної та товарознавчої експертизи.

Позивач отримав від відповідача довідку від 06.02.2018 № 19/113/5/2-1395 про нарахування та виплату грошового забезпечення та винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року, з якої встановив, що з липня по листопад 2014 року позивачу не нараховувалась та не сплачувалась винагорода за участь в АТО. Однак в цей період позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджується довідкою від 18.06.2015 № ВДЗ/5619/А.

Виходячи з розміру грошового забезпечення у зазначеному періоді, розмір винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції складає всього 25655,52 грн, у тому числі: за липень - 3930,64 грн; за серпень - 3797, 63 грн; за вересень - 4397,25 грн; за жовтень - 4397,25 грн; за листопад - 9132,75 грн.

Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін (арк. спр. 1-2).

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (арк. спр. 32), через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (арк. спр. 64).

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на адміністративний позов (арк. спр. 34-39), у якому зазначив, що позивач в період часу з 06.06.2002 по 06.11.2015 проходив служу в ОВС України. В період часу з 31.07.2014 по 06.11.2015 позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою від 18.06.2015 № ВДЗ/5619/А, виданою ГУНП України у Луганській області.

Відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивач включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганській області, забезпеченні її проведення з 31.07.2014. Виплата винагороди за участь в АТО у 2014 році була передбачена постановою КМУ від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету». Для виплати винагороди були виділені кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат. Тобто кошти були надані за окремою бюджетною програмою. Разом з тим, наказ АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 був виданий по закінченню бюджетного періоду, а тому ГУМВСУ було позбавлено можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за період з червня по грудень 2014 року.

У судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (арк. спр. 31), через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (арк. спр. 63).

Згідно з частиною третьою статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на клопотання позивача та представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 06.06.2002 по 06.11.2015 проходив службу в ОВС України, що підтверджено сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до довідки ГУМВС України у Луганській області від 18.06.2015 № ВДЗ/5619/А, виданої на підставі наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158 позивач дійсно у період з 31.07.2014 по теперішній час безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (арк. спр. 16).

Довідками від 13.02.2018 № 19/113/2-1391, від 10.05.2018 № 19/113/2/4489, виданими Луганським НДЕКЦ МВС України, підтверджено, що позивач працював у Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при ГУМВС України у Луганській області у період з 01.07.2014 по 31.12.2014 на посаді старшого експерта комплексного дослідження транспортних засобів і документів, що їх супроводжують відділу інженерно-технічної, економічної та товарознавчої експертизи (арк. спр. 21, 56).

Довідкою від 13.02.2018 № 19/113/2-1394, виданою Луганським НДЕКЦ МВС України, підтверджено, що ОСОБА_1 працює в Луганському НДЕКЦ МВС України з 07.11.2015, перебуває на посаді заступника завідувача відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності - завідувача сектору криміналістичного дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують з 01.03.2017 (арк. спр. 23).

Згідно з довідками про доходи від 03.05.2018 № 19/113/5/13, від 06.02.2018 № 19/113/5/2-1395 загальний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.07.2014 по 31.12.2014 складав 35374,28 грн, а саме: липень - 3930,64 грн, з яких 3797,88 грн - грошове забезпечення, 132,76 грн - виплати, що не мають постійного характеру (матеріальна допомога, індексація, разова премія тощо); серпень - 3797,00 грн; вересень - 4397,25 грн; жовтень - 4937,25 грн; листопад - 9132,76 грн, з яких 4566,37 грн - грошове забезпечення, 4566,38 грн - виплати, що не мають постійного характеру (матеріальна допомога, індексація, разова премія тощо); грудень - 9718,76 грн, з яких 4566,37 грн - грошове забезпечення, 586,00 грн - виплати, що не мають постійного характеру (матеріальна допомога, індексація, разова премія тощо); 4566,38 грн - грошова винагорода за АТО (арк. спр. 18, 55).

Довідками відповідача від 13.02.2018 №№ 19/113/2-1393; 19/113/2-1392 та від 10.05.2018 №№ 19/113/2/4490; 19/113/2/4488 підтверджено, що у період з 30.07.2014 по 31.12.2014 та з 01.07.2014 по 31.12.2014 позивач у відпустці та на лікарняному не перебував (арк. спр. 19, 20, 57, 58).

Згідно з інформацією, зазначеною в довідці від 06.02.2018 № 19/113/5/3-1396, яка видана відповідачем, у період з липня по листопад 2014 року позивач не отримував грошової винагороди за участь в антитерористичній операції у зв'язку з відсутністю фінансування (арк. спр. 22).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (далі - Постанова № 158), у редакції чинній у спірному періоді, було визначено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання Постанови № 158 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 23.07.2014 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» (далі - Наказ № 719), яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за займаною особою вказаних вище категорій штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі в зазначених операціях і заходах.

Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

Пунктом 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» (далі - Наказ № 499) установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 22 до Наказу № 499 визначено вичерпний перелік додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, до якого включено, зокрема доплату за службу в нічний час та святкові дні.

Разом з тим, судом встановлено, що такі одноразові додаткові види грошового забезпечення, як матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація не входять до грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення винагороди за безпосередню участь в АТО.

Також Наказом № 499 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, положеннями якої, зокрема визначено, що:

- при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (підпункт 1.7);

- грошове забезпечення, виплачене особі рядового чи начальницького складу несвоєчасно або виплачене їй у меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, що передував моменту звернення за одержанням недоотриманого грошового забезпечення, протягом якого особа мала на нього право (підпункт 1.12).

З системного аналізу наведених вище нормативних актів (Постанова № 158 та Наказ № 719), можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу № 719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується особам за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі. Виплата такої винагороди за час перебування особи у відпустці та на лікарняному не передбачена. Зазначеним Наказом № 719 передбачена виплата винагороди за минулий період без будь-яких обмежень.

Таким чином, посилання відповідача на неможливість виплати позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за минулі періоди є безпідставними.

Що стосується посилань на відсутність у кошторисі відповідача видатків на виплату такої винагороди за минулі періоди, суд вважає їх також необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, який застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України», заява № 63134/00, пар. 23, 26, рішення від 08.11.2005, зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Бурдов проти Росії», № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ).

Отже можна зробити висновок, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки інформацією, зазначеною у довідці від 18.06.2015 № ВДЗ/5619/А підтверджується безпосередня участь позивача в антитерористичній операції у періоді з 31.07.2014 по 31.12.2014, тобто право на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, передбаченої пунктом 2 Постанови № 158, відповідач безпідставно не нарахував та не виплатив позивачу винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 31.07.2014 по 30.11.2014.

Судом встановлено, що розмір винагороди позивача за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 31.07.2014 по 30.11.2014 складає 17281,01 грн, у тому числі: за липень - 122,51 грн (3930,64 грн - 132,76 грн виплати, що не мають постійного характеру (матеріальна допомога, індексація, разова премія тощо = 3797,88 грн : 31 добу = 122,51 грн - за одну добу в АТО); за серпень - 3797,63 грн; за вересень - 4397,25 грн; за жовтень - 4397,25 грн; за листопад - 4566,37 грн (9132,75 грн - 4566,38 грн виплати, що не мають постійного характеру (матеріальна допомога, індексація, разова премія тощо = 4566,37 грн), з відрахуванням установлених законом податків та інших обов'язкових платежів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Відповідач як податковий агент згідно з вимогами Податкового кодексу України зобов'язаний виплатити позивачеві винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: 92703, АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) до Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (місце знаходження: 93003, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Визволителів, будинок 22, код за ) про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції задовольнити повністю.

Стягнути з Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (код за , місцезнаходження юридичної особи: 93011, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Визволителів, будинок 22) на користь ОСОБА_1 (місце фактичного проживання: 92703, АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 31.07.2014 по 30.11.2014 у загальному розмірі 17287,01 грн (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят сім гривень 01 коп.), у тому числі: за липень 2014 року - 122,51 грн (сто двадцять дві гривні 51 коп.), за серпень 2014 року - 3797,63 грн (три тисячі сімсот дев'яносто сім гривень 63 коп.), за вересень 2014 року - 4397,25 грн (чотири тисячі триста дев'яносто сім гривень 25 коп.), за жовтень 2014 року - 4397,25 грн (чотири тисячі триста дев'яносто сім гривень 25 коп.), за листопад 2014 року - 4566,37 грн (чотири тисячі п'ятсот шістдесят шість гривень 37 коп.), з відрахуванням установлених законом податків та інших обов'язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова