Справа № 802/2398/17-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2398/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вільчинський О.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

15 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Драчук Т. О. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено: надано дозвіл на погашення податкового боргу публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів" за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі відповідно до акту опису майна № 1 від 25.04.2016 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

15 травня 2018 року до суду надійшло клопотання від апелянта про заміну відповідача. Дане клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до рішення загальних зборів акціонерів (Протокол № 22) від 23 квітня 2018 року було змінено тип акціонерного товариства відповідача із публічного на приватне. Зазначені зміни було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11 травня 2018 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про заміну відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ПАТ "Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів" зареєстровано Могилів-Подільським міськрайонним управлінням юстиції Вінницької області 30.03.1994, взято на облік в Могилів-Подільській ОДПІ 03.07.1996.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.07.2016 у справі №802/751/16-а задоволено позовні вимоги Могилів-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області про стягнення з ПАТ "Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів" податкового боргу.

Згідно з даними облікової картки платника податків за боржником рахується борг щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), штрафних (фінансових) санкцій, а саме з орендної плати з юридичних осіб, що складає 84670,46 грн., в тому числі основного платежу 80420,03 грн., пені 4250,43 грн.

З метою погашення існуючої за відповідачем заборгованості та виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 07.07.2016 у справі № 802/751/16-а позивач звертався до банків, обслуговуючих відповідача, з інкасовими дорученнями №№70-17, 71-17, 73-17 від 06.07.2017 щодо списання коштів з рахунків боржника. Однак, податковий борг залишився не погашеним у зв'язку із відсутністю коштів на рахунках платника, що зумовило неможливість погашення податкового боргу за рахунок коштів платника податків на його рахунках.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За приписами п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Пунктом 89.8 ст. 89 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2015 в.о. начальника Могилів-Подільської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області затверджений акт № 1 від 25.04.2016 про опис майна у податкову заставу платника податків ПАТ "Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів". Податковим керуючим відповідно до зазначеного акта описано майно відповідача на суму 676057,00 грн. Вказане обтяження внесене до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом про реєстрацію у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Посилання апелянта на те, що відповідач був позбавлений судом першої інстанції можливості права на участь в судовому засіданні, подання доказів, оскільки на адресу відповідача не надходило ухвали про відкриття провадження, не було повідомлено про дату та час проведення судового розгляду, не було надано можливості надати відзив є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали про відкриття провадження від 26 грудня 2017 року була направлена відповідачу, однак конверт повернувся невручений на адресу суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вищенаведене, копія ухвали від 26 грудня 2017 року вважається врученою належним чином.

Також в клопотанні відповідача від 15 травня 2018 року апелянт зазначив, що ним було повністю погашено суму податкового боргу в сумі 177847,53 грн, в т.ч. 174949,51 грн недоїмки за сумою основного платежу 2898,02 грн пені.

Зважаючи на вищенаведене, апелянт зазначає, що відсутні підстави для надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Однак, з такими твердженнями колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Колегією суддів встановлено, що станом на день прийняття рішення суду першої інстанції відповідачем не було погашено податковий борг, відтак посилання апелянта на протиправність рішення суду першої інстанції є необгрунтованими.

Окрім того, апелянт в апеляційній скарзі посилається на можливість погасити суму податкового боргу за рахунок коштів, що наявні на рахунках товариства, натомість, податковий борг сплачено лише 15 травня 2018 року (в день прийняття рішення судом апеляційної інстанціїї). До того ж, представник відповідача не надав доказів підтвердження зарахування вказаних коштів.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 травня 2018 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Драчук Т. О. Совгира Д. І.