Справа № 814/919/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 р. Справа № 814/919/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54003
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020
про:визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії з урахуванням таких видів грошового забезпечення: грошова допомога на оздоровлення (передбачена п.п. 3 п. 5 постанови КМУ № 1294); грошова допомога на соціально-побутові цілі; щомісячна додаткової грошової винагорода; грошової винагороди за безперервну військову службу; індексація; грошова допомога при звільненні (п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»);

- зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області з 30.09.2017 року провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 та виплачувати пенсію з 30.09.2017 року відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 51, ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262 з розрахунку усіх видів грошового забезпечення а саме: посадовий оклад - 1120,00 грн.; оклад за військовим званням (підполковник) - 130,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) - 500,00 грн.; середньомісячний фактично отриманий розмір додаткових видів грошового забезпечення, визначений за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням із служби (з 01.09.2015 року по 31.08.2017 року) у тому числі: надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) - 843,69 грн.; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (10%) - 111,82 грн.; премія - 4324,83 грн.; щомісячна додаткова винагорода (60%) - 4122,30 грн.; грошова допомога на оздоровлення - 612,27 грн.; грошова допомога на соціально-побутові цілі - 152,13 грн.; індексація - 85,22 грн.; грошова винагорода за безперервну військову службу - 52,08 грн.; грошова допомога при звільненні - 3875,52 грн. Всього - 15929,86 грн. Пенсію призначити у розмірі 10354,40 грн. (15929,86 грн. (загальний розмір фактично отриманого грошового забезпечення) х 65% (за 25 роки вислуги)).

Ухвалою суду від 17.04.2018 року відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ГУ ПФУ невірно здійснюється нарахування його пенсії, оскільки відповідачем при її нарахуванні зроблено без таких видів грошового забезпечення як: грошова допомога на соціально-побутові цілі; щомісячна додаткової грошової винагорода; грошової винагороди за безперервну військову службу; індексація; грошова допомога при звільненні.

У відповідача на відзив позивач зазначив, що такі види грошового забезпечення, як грошова допомога на соціально-побутові цілі; щомісячна додаткової грошової винагорода; грошової винагороди за безперервну військову службу; індексація; грошова допомога при звільненні не належать до переліку грошового забезпечення, які враховуються для обчислення пенсії, оскільки не носять обов'язкового та постійного характеру, а є заохоченням в роботі і не є щомісячними. Пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що грошова допомога на соціально-побутові цілі; щомісячна додаткової грошової винагорода; грошової винагороди за безперервну військову службу; індексація; грошова допомога при звільненні пермія відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які позивач отримав під час проходження служби, з яких нараховані і сплачені страхові внески та які є додатковими видами грошового забезпечення, мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Суд розглянув справу за правилами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 в період з 1992 року 2017 рік проходив військову службу у Збройних Силах України. Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 13.09.2017 року № 318 позивача звільнено з військової служби у запас у зв'язку із закінченням строку контракту.

З 30.09.2017 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ГУ ПФУ позивачу було призначено пенсію за вислугу років з врахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 1120,00 грн.; оклад за військовим званням (підполковник) - 130,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) - 500,00 грн.; середньомісячний розмір додаткових видів грошового забезпечення, визначений за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням зі служби (з 01.09.2015 року по 31.08.2017 року), - 5190,34 грн. у тому числі: надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) - 843,69 грн.; надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (10%) - 111,82 грн.; премія - 4234,83 грн. Всього: 6940,34 грн.

Основний розмір пенсії склав 4511,22 грн.

Не погоджуючись із призначеним пенсійним забезпеченням, позивач 16.02.2017 звернувся до ГУ ПФУ із клопотанням про включення до грошового забезпечення з якого розраховується пенсія: грошової допомоги на оздоровлення; грошової допомоги на соціально-побутові цілі; індексації; щомісячна додаткової грошової винагорода; грошової винагороди за безперервну військову службу; грошової допомоги при звільненні. Тобто, усіх видів грошового забезпечення, які були отримані позивачем за останні двадцять чотири місяці перед звільненням, і з яких проводились утримання в дохід держави (військовий збір, ПДФО, ЄСВ).

02.03.2018 року ОСОБА_1 отримав від ГУ ПФУ відповідь на своє клопотання, в якій зазначено, що розмір пенсії встановлений відповідно до норм чинного законодавства та провести її перерахунок на сьогодні немає законодавчих підстав.

Не погоджуюсь з вищезазначеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон України № 2262-XII) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України № 2011-XII).

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 1 ст. 9 Закону України № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 ст. 9 Закону України № 2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Законом України № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07.11.2007 року № 1294 (далі - Постанова № 1294) та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за № 638/15329; далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп. 3 п. 5 Постанови № 1294, пп. 30.4 п. 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пп. 3 п. 5 Постанови № 1294, пп. 33.1, пп.33.3 п. 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

З аналізу вищезазначених норм матеріального права вбачається, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.01.2018 по справі № 2а-5232/11/2670.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, щомісячна додаткова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якої здійснюється обчислення пенсій. (Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 20.10.2015 № 559/3342/14а).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання купівельної спроможності.

Складові грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначений у додатках 25-28 зазначеної постанови.

При цьому, суми індексації грошового забезпечення не віднесені до зазначеного переліку, тобто з сум індексації грошового забезпечення єдиний внесок не сплачується.

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Одноразова грошова допомога при звільненні є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з п. 2 розділу І Переліку видів виплат, що здійснюється за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року № 1170, одноразова грошова допомога військовослужбовцям при звільненні з військової служби належить до виплат, на які не нараховується єдиний внесок.

Відтак, пенсія позивача не підлягає перерахунку з урахуванням індексації грошового забезпечення та одноразової допомоги військовослужбовцям при звільненні з військової служби.

Щодо вимог позивача про призначення йому пенсії у розмірі 10354,40 грн. (15929,86 грн. (загальний розмір фактично отриманого грошового забезпечення) х 65% (за 25 роки вислуги)), суд зазначає, що дані вимоги є похідними від вимог позивача про зобов'язання ГУ ПФУ провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії, яку задоволено частково, отже дана вимога задоволенню не підлягає.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. У разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54003) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020) - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () щодо не включення для опрацювання під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; щомісячної додаткової грошової винагороди.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; щомісячної додаткової грошової винагороди.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДПРОУ 13844159) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок).

5. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.05.2018 року.

Суддя Н. В. Лісовська