Справа № 823/1922/18
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 травня 2018 року Справа № 823/1922/18

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. розглянуто заяву позивачів про забезпечення позову у справі № 823/1922/18

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Бердзенішвілі Еракле Валеріановича, ОСОБА_7

до виконавчого комітету Уманської міської ради

про визнання неправомірним та скасування рішення виконавчого комітету Уманської міської ради, прийнято ухвалу.

15.05.2018 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Бердзенішвілі Еракле Валеріанович, ОСОБА_7 звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Уманської міської ради, просять:

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Уманської міської ради щодо прийняття рішення «Про дострокове припинення діяльності Громадської ради при виконавчому комітеті Уманської міської ради» визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 22.06.2017 № 227 «Про затвердження складу Громадської ради при виконавчому комітеті Уманської міської ради», скасувати оскаржуване рішення виконкому міської ради.

До позовної заяви додано заяву позивачів про забезпечення позову від 11.05.2018 шляхом: зупинення дій відповідача повязаних з прийняттям оскаржуваного рішення, його виконанням та зобовязати виконавчий комітет Уманської міської ради не вчиняти будь-які дії щодо припинення діяльності Громадської ради при виконавчому комітеті Уманської міської ради до вступу в законну силу рішення суду у даній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень; очевидність порушення прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача. Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проаналізувавши зазначені норми, у контексті викладених обставин, вивчивши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, судом встановлено таке.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Бердзенішвілі Еракле Валеріанович, ОСОБА_7 просять зупинити дії виконавчого комітету Уманської міської ради, повязані з прийняттям оскаржуваного рішення (позивачі не вказують конкретно якого саме, сформувавши одну вимогу: чи «Про дострокове припинення діяльності Громадської ради при виконавчому комітеті Уманської міської ради» чи про «Про затвердження складу Громадської ради при виконавчому комітеті Уманської міської ради» від 22.06.2017 № 227), оскільки надалі в однині зазначено «його виконання» та зобовязати виконавчий комітет Уманської міської ради не вчиняти будь-які дії щодо припинення діяльності Громадської ради при виконавчому комітеті Уманської міської ради до вступу в законну силу рішенням суду у цій справі.

Заява від 11.05.2018 про забезпечення позову зареєстрована у Черкаському окружному адміністративному суді 15.05.2018 і мотивована таким: «з метою недопущення дій відповідача, які у разі задоволення позовних вимог потягнуть за собою порушення прав та інтересів заявників, відновлення яких потребуватиме значних зусиль і часу». У заяві йдеться про проект (обговорення з 20.04.2018) рішення щодо дострокового припинення діяльності Громадської ради при виконавчому комітеті Уманської міської ради у звязку із не проведенням засідань, що може прийматись на засіданні 10.05.2018 (минулий час) або 24.05.2018. Надалі зазначено: «у разі прийняття спірного рішення 10.05.2018 до 25.05.2018 буде створена ініціативна група для утворення нового складу Громадської ради, що унеможливить та створить додаткові труднощі виконання рішення суду. У разі не забезпечення позову, при подальшому задоволенні судом позовних вимог, відновлення порушених прав позивачів буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат, з підстав описаних вище».

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_8 Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України, 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін. Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari проти Фінляндії від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову можливістю настання негативних наслідків для позивачів у майбутньому, останні не посилаються на конкретні обставини (факти, розрахунки, підтвердження), що свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам кожного з них як членів Громадської ради та/або членам громади до ухвалення рішення у адміністративній справі, або що захист прав, свобод та інтересів (конкретно яких саме не зазначається у заяві) стане неможливим без вжиття таких заходів, або що для їх відновлення (конкретно яких саме не зазначається у заяві) необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а зазначається лише про ймовірність настання таких наслідків у майбутньому з огляду на прийняття відповідного акта (оскільки йдеться лише про обговорення проекта) з припущенням щодо докладання значних зусиль і часу для відновлення (конкретно яких саме зусиль і від кого саме та якого часового проміжку у заяві не зазначено). Суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з огляду на те, що заява позивачів ґрунтується на припущеннях, є передчасною, немотивованою, а щодо твердження «у разі прийняття спірного рішення 10.05.2018 до 25.05.2018 буде створена ініціативна група» такою, що не може бути взята до уваги суд, тому що доказів подій і рішень від 10.05.2018 не надано.

Враховуючи те, що в матеріалах справи не містяться докази застосування до кожного із позивачів негативних наслідків дії оскаржуваного проекту рішення «Про дострокове припинення діяльності Громадської ради», викликів щодо відновлення порушеного права кожного із позивачів у контексті мотивів на захист яких прав, свобод та інтересів останні звернулися до суду з позовом з огляду на виникнення та існування у позивачів порушеного відповідного права або охоронюваного законом інтересу. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, зокрема про існування очевидної небезпеки заподіянні шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову за заявою позивачів.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Оцінюючи доводи і вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи, брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд має переконання, що правомірність (неправомірність) оскаржуваного рішення, що може стати таким після дотримання процедур його прийняття, буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи, а вжиття заходів безпідставного забезпечення позову зумовить вирішення спору по суті.

Згідно із ч.5 ст.151 КАС України зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Відповідно до ст.1 Закону України від 11.09.2003 № 160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

У позовній вимозі «визнати протиправними дії виконавчого комітету Уманської міської ради щодо прийняття рішення «Про дострокове припинення діяльності Громадської ради при виконавчому комітеті Уманської міської ради» визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 22.06.2017 № 227 «Про затвердження складу Громадської ради при виконавчому комітеті Уманської міської ради» скасувати оскаржуване рішення виконкому міської ради» не розмежовано оскарження дії і чинність акта. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише у межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише у межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п.5 Постанови КМУ від 03.11.2010 із змінами «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики» рекомендовано органам місцевого самоврядування під час проведення консультацій з громадськістю та утворення громадських рад при органах місцевого самоврядування керуватися затвердженими цією постановою Порядком і Типовим положенням «Про громадські ради». Публічне обговорення проекта спірного акта на офіційному сайті http://uman-rada.gov.ua/index.php/dokumenty/proekty-rishen-vykonavchoho-komitetu/item/11065-pro-dostrokove-prypynennia-diialnosti-hromadskoi-rady-pry-vykonavchomu-komiteti-umansko зачіпає необмежене коло учасників. Громадська антидискримінаційна експертиза проводиться громадськими організаціями, фізичними та юридичними особами в рамках публічного громадського обговорення проектів нормативно-правових актів. Консультації з громадськістю проводяться у формі публічного громадського обговорення, електронних консультацій з громадськістю (безпосередні форми) та вивчення громадської думки (опосередкована форма). Консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення, електронних консультацій з громадськістю та вивчення громадської думки з одних і тих самих питань можуть проводитись одночасно.

У 2011 році проводилися статистичні дослідження, що показали, що 38 % складу громадських рад були представниками тих установ, при яких утворені громадські ради. Опитувані голови, уповноважені забезпечувати взаємодію з громадською радою вважали, що до складу громадських рад окрім громадськості мають входити: представники органу влади (46 %), науковці (64 %) та експерти (63 %) http://www.dy.nayka.com.ua/?op=1&z=894.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому варто надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 404/251/17 касаційне провадження № 61-13405св18). У Рекомендації NR (89)8 про тимчасовий захист у адміністративних справах, прийнятій Комітетом ОСОБА_8 Європи 13.09.1989 зазначено пропозиції до компетентних судових органів у разі, якщо виконання адміністративного рішення може завдати значної шкоди приватним особам, на яких воно спрямоване, ужити належні заходи тимчасового захисту.

Судом не встановлено та позивачами не наведено обґрунтованих мотивів/підстав забезпечення позову, істотних обставин, не надано жодних доказів, що би свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову заподіє шкоди їх правам, інтересам (або кожному чи кому-небудь окремо) чи захист цих прав, свобод, інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, часу, витрат. Суд дійшов висновку, що на момент звернення позивачів із заявою про забезпечення позову відсутні підстави для забезпечення позову шляхом зупинення дій виконавчого комітету Уманської міської ради, повязаних з прийняттям оскаржуваного проекта рішення виконавчого комітету, його виконання та зобовязання виконавчого комітету Уманської міської ради не вчиняти будь-які дії щодо припинення діяльності Громадської ради при виконавчому комітеті Уманської міської ради до вступу в законну силу рішенням суду у цій справі.

Судом встановлено, що одним із заявників ОСОБА_1 надано до суду документ про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову у сумі 528 грн. 61 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-14, 150, 154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Бердзенішвілі Еракле Валеріановича, ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Копію ухвали надіслати заявникам.

Ухвала набрала законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням п.п.15.5. п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова