Справа № 804/523/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року Справа № 804/523/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Прибій» до Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просив:
- визнати незаконними дії Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_1 щодо здійснення перевірки ТОВ «Яхт-клуб «Прибій» за результатами якої винесено припис № 518-ДК/0187Пр/03/01/-17 від 13 грудня 2017 року;
- визнати протиправним та скасувати припис № 518-ДК/0187Пр/03/01/-17 від 13 грудня 2017 року винесений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_1;
- вирішити питання щодо судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_1 з посиланням на ч.1 ст.5, 6 та 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ч.1 ст.19 Закону України «Про охорону земель», абзаців 13 та 14 пункту 5-1, пункту 7 Положення Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року за № 308, 13 грудня 2017 року, складено припис за № 518-ДК/0187Пр/03/01/-17, яким приписано у 30-денний термін усунути виявлені порушення законодавства України.
Позивач не погоджується з такою позицією державного інспектора, оскільки вважає, що перевірка призначена та проведена без наявних на те правових підстав; земельна ділянка використовується ним в межах цільового призначення, будь-якого самовільного зайняття земельних ділянок ним не здійснюється, в звязку з чим вимушений був звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та запропоновано відповідачу в пятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року було витребувано з Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області докази по справі.
На виконання ухвали суду від 19.02.2018 року, відповідачем 20.03.2018 року надано відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Крім того, відповідачем були надані відповідні докази на виконання ухвали від 22.02.2018 року про забезпечення доказів.
Відповідач у відзиві зазначив, що оскаржуваний припис винесено за результатами перевірки призначеної на підставі наказу № 470-ДК від 21 листопада 2017 року виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності». В рамках перевірки встановлено факт нецільового використання частини земельної ділянки та факт самовільного зайняття земельної ділянки для швартування плавучих будинків, розміщення гідротехнічних та інших тимчасових споруд для зберігання та стоянки плавучих засобів тощо. Відповідно до змісту акту обстеження земельної ділянки № 518-ДК/162/АО/10/01/-17 від 13.12.2017 року, перевіряючим візуальним оглядом встановлено та фото фіксацією підтверджено, що частина земельної ділянки використовується в комерційних цілях, а саме для розміщення сауни, бару та інтернет магазину.
Разом із тим, у відзиві зазначено, що відповідач не здійснює перевірку господарської діяльності субєктів господарювання, а здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, а відтак, дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на нього не розповсюджується, зокрема, в частині порядку призначення та проведення перевірки.
До суду 26.03.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній вкотре стверджує, що при здійсненні державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності відповідач повинен дотримуватися вимог Закону України №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який є спеціальним та таким, що регламентує порядок дій державного органу. Просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
У запереченнях на відповідь на відзив, які надійшли до суду 05.04.2018 року, відповідач посилається на недоцільність застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Позивачем 26.04.2018 року було подано клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді Державного агенства водних ресурсів України від 20 квітня 2018 року №2374/9/11-18.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності не віднесені в силу ч.4 цієї ж Статті до таких, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Частиною пятою статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Господарська діяльність позивачем здійснюється за місцем фактичного розташування будівель та споруд, право власності на які зареєстровано за ТОВ «Яхт-клуб «Прибій», а саме: за адресою: м.Дніпро, вул.Набережна Заводська, 2.
Землекористування засноване на договорі оренди землі від 12 травня 2014 року, укладеного між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Яхт-клуб «Прибій», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за № 315.
Наказом відповідача від 13.12.2017 р № 518-ДК було внесено зміни до наказу від 21.11.2017 року за №470-ДК та викладено його у новій редакції шляхом зазначення періоду проведення перевірки з 13.12.2017 р. по 28.12.2017 р.
Відповідно до змісту акту обстеження земельної ділянки № 518-ДК/162/АО/10/01/-17 від 13 грудня 2017 року, перевіряючим візуальним оглядом встановлено та фото фіксацією підтверджено, що частина земельної ділянки використовується в комерційних цілях, а саме для розміщення сауни, бару та інтернет магазину.
Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_1, 13 грудня 2017 року, складено припис за № 518-ДК/0187Пр/03/01/-17, яким приписано у 30-денний термін усунути виявлені порушення законодавства України.
Суд вважає, що вказаний припис підлягає скасуванню, а дії по проведенню перевірки визнанню протиправними виходячи з наступного.
Законом, якій визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля є Закон України від 19.06.2003 року №963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі Закон України № 963-IV).
Статтею 5 Закону України № 963-IV визначені органи, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів.
Відповідно до вказаної статті: - державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; - державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; - моніторинг родючості ґрунтів земель сільськогосподарського призначення та агрохімічну паспортизацію земель сільськогосподарського призначення проводить центральний орган виконавчої влади з питань аграрної політики.
В рамках даної справи відповідачем здійснювався державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.
Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері використання та охорони земель встановлені статтею 10 Закону України № 963-IV, до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України, давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель; складати акти перевірки чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення.
Так, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016 року затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, а наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) №308 від 17.11.2016 року затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області.
ГУ Держгеокадастру є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.
До повноважень ГУ Держгеокадастру відноситься, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру є структурним підрозділом ГУ Держгеокадастру Дніпропетровській області, юрисдикція якого поширюється на територію Дніпропетровської області.
Законом України № 963-IV, Положенням про Управління ГУ Держгеокадастру встановлено право державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель складати акти перевірки чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель.
Реалізація вказаних повноважень щодо здійснення державного контролю повинна відбуватися у спосіб встановлений законодавством.
Закон України № 963-IV не визначає підстав та порядку проведення перевірок посадовими особами Держгеокадастру.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №132 від 25.02.2013 року був затверджений Порядок планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, але вказаний наказ визнаний таким, що втратив чинність, відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 20.01.2017 року.
Крім того, КМУ видав Розпорядження від 10.03.2017 року №169-р «Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади», яким скасовані накази міністерств та інших центральних органів виконавчої влади як такі, що не відповідають Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», за переліком згідно з додатком 1, у якому зазначений наказ Мінагрополітики №132 від 25.02.2013 року. Розпорядження КМУ набрало законної сили 21.05.2017 року.
Вказане розпорядження КМУ свідчить проте, що накази міністерств та інших центральних органів виконавчої влади щодо здійснення державного нагляду (контролю) повинні відповідати Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Таким чином, при здійсненні державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель відповідач повинен був дотримуватися вимог Закону України від 05.04.2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон України №877-V).
Відповідно до положень ст.1 Закону № 877-V від 05.04.2007 року державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Під поняттям «заходи державного нагляду (контролю)» розуміється планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;
Під поняттям «спосіб здійснення державного нагляду (контролю)» розуміється процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
Також, ст.2 Закону України №877-V визначена сфера його дії, відповідно до якої дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення. Тобто при здійсненні державного нагляду (контролю) у галузі земельних відносин органи державного нагляду (контролю) повинні керуватися Законом України №877-V.
Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними твердження відповідача викладені у письмових заявах по суті справи, що Закон України №877-V не розповсюджується на діяльність органів Держгеокадастру. Неспроможним є також твердження відповідача, що вказаним Законом органи Держгеокадастру не керуються, оскільки об'єктом перевірки є саме земельні ділянки, а не суб'єкти господарювання, які здійснюють її у діяльності.
Пунктом 4 ст.4 Закону України №877-V визначено, що виключно законами встановлюються, зокрема, органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); спосіб та форми здійснення заходів, здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Державний нагляд (контроль) здійснюється шляхом планових та позапланових заходів.
Відповідно до положень ст.5 Закону України № 877-V від 05.04.2007 року планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування субєкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.
Відповідно до положень ч.4 цієї ж Статті органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити:
дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу;
найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;
найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового звязку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі субєкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
В свою чергу, обовязок субєкта владних повноважень на повідомлення особи кореспондується з правом суб'єкта господарювання на не допуск посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Частиною 1 ст.6 Закону України №877-V визначені підстави для здійснення позапланових заходів, якими є:
- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;
- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Не виправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;
- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);
- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом;
- неподання суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;
- доручення Прем'єр-міністра України про перевірку суб'єктів господарювання у відповідній сфері у зв'язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;
- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.
Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Частиною 2 ст.6 Закону визначено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.
В наказі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.11.2017 року за № 470-ДК «Про здійснення державного нагляду контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», на підставі якого здійснена перевірка ТОВ «Яхт-клуб «Прибій», та за результатами якої направлений позивачу оскаржуваний припис, у якості підстави для здійснення перевірки взагалі не зазначені.
Частина 1 ст.6 Закону України №877-V не передбачає права для здійснення позапланового заходу без наявних на те підстав.
Відповідачем не надано до суду доказів з якими законодавець пов'язує право контролюючого органу на проведення як планового так і позапланового заходу з проведення перевірки.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач здійснив перевірку позивача без встановлених законом підстав на її проведення.
Оцінюючи складені під час перевірки та за її результатами документи, суд дійшов висновку, що відповідачем, в порушення вимог ч.6 ст.7 Закону України №877-V взагалі не складено акту перевірки, акти обстеження земельної ділянки складені з порушенням вимог ч.6 ст.7 Закону України №877-V, оскільки в них відсутній такий обов'язковий реквізит, як тип заходу (плановий або позаплановий), а також не зазначено детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно з ч.8 ст.7 Закону України №877-V припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Так, у приписі відсутнє посилання на акт перевірки, на підставі якого виданий вказаний припис.
Згідно з наданими до суду запереченнями на позов ГУ Держгеокадастру вказаний припис виданий на підставі актів обстеження земельних ділянок від 13 грудня 2017 року № 518-ДК/162/АО/10/01/-17 та № 518-ДК/163/АО/10/01/-17.
В приписі зазначено лише, що при перевірці додержання вимог земельного законодавства встановлено використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та самовільне зайняття земельної ділянки та приписано усунути зазначені порушення у 30-дений строк, про виконання припису повідомити до 15.01.2018 року.
Суд вважає необхідним зауважити, що оскаржуваний припис не відповідає поняттю припису та меті, з якою приписи видаються суб'єктам господарювання.
Згідно із ч.8 ст.7 Закону України № 877-V припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. При цьому, строк виконання припису встановлює державний інспектор залежно від виявлених порушень.
Таким чином, припис повинен містити вказівки на конкретні порушення норм чинного законодавства, які виявлені в процесі перевірки, із зазначенням терміну їх усунення.
В оскаржуваному приписі покладено на позивача обов'язки щодо дотримання загальних норм законодавства, що не відповідає сутності такого розпорядчого документа, як припис, який є обов'язковим для виконання у визначені строки.
В приписі не зазначено які саме порушення, встановлені перевіркою, повинен усунути позивач.
Відповідно до положень ст.58 Земельного кодексу України та ст.4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів; штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.
За приписами ст.59 Земельного кодексу України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.
Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.
Річка Дніпро не відноситься до водойм із категорії замкнених природних водойм.
Так, за приписами ст.5 Водного кодексу України до водних об'єктів загальнодержавного значення належать, зокрема, поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків.
Передача в оренду водних обєктів перелічених в статті 5 Водного кодексу України чинним законодавством не передбачена, а отже вимоги припису в цій частині є такими, що виконанню не підлягають з огляду на свою протиправність.
Дана позиція, окрім іншого, підтверджена листом Державного агентства водних ресурсів України від 20 квітня 2018 року за № 2374/9/11-18, наявного в матеріалах справи.
Відповідно до змісту акту обстеження земельної ділянки № 518-ДК/162/АО/10/01/-17 від 13 грудня 2017 року, перевіряючим візуальним оглядом встановлено та фото фіксацією підтверджено, що частина земельної ділянки використовується в комерційних цілях, а саме для розміщення сауни, бару та інтернет магазину.
Відповідачем не зазначено, які саме землі з числа, що перебувають в оренді у позивача, використовуються не за цільовим призначенням.
Крім того, відповідачем не вказано яким чином та на підставі чого діяльність позивача кваліфіковано як комерційна діяльність.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ч.1 ст.73 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене суд вважає, що оскаржуваний припис № 518-ДК/0187Пр/03/01/-17 від 13 грудня 2017 року не ґрунтується на вимогах законодавства та підлягає скасуванню.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 1 762 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 243 від 10.01.2018 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1762 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_1 щодо здійснення перевірки ТОВ «Яхт-клуб «Прибій» за результатами якої винесено припис № 518-ДК/0187Пр/03/01/-17 від 13 грудня 2017 року.
Визнати протиправним та скасувати припис № 518-ДК/0187Пр/03/01/-17 від 13 грудня 2017 року, винесений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_1
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя ОСОБА_4