Справа № 806/1930/18
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Житомир справа № 806/1930/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов"язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування йому при розрахунку пенсії сум заробітної плати районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі з 01 жовтня 2003 року по 30 червня 2010 року відповідно до архівної довідки від 19 жовтня 2016 року № 649/03-К;

- зобов'язати Коростенське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, здійснити йому перерахунок пенсії починаючи з 04.05.2017 року з урахуванням розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі з 01.10.2003 року по 30.06.2010 року, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки на підставі архівної довідки № 649/03-к від 19.10.2016 року за вищевказаний період часу, та виплатити недоотримані суми пенсії за результатами здійсненого перерахунку з 04.05.2017 року.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем неправомірно було відмовлено, так як він зазначає, що довідка про заробітну плату після 01.01.2012 року повинна бути видана без північної надбавки, однак ігнорує те, що його період роботи відповідно до архівної довідки з 01.10.2003 по 20.06.2010, тобто до 01.01.2012.

Ухвалою від 19.04.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.05.2018 представник відповідача надав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 17-18), в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що довідка про заробітну плату за роботу в районах Крайньої Півночі, після 01.01.1992, повинна видаватись без районного коефіцієнта та північної надбавки, так як прийнятим Законом СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" з 01.01.1992 було передбачено, що в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, із якої призначається пенсія, проводиться із виключенням цих сум.

Проаналізувавши обставини справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком з 04.05.2017.

12.01.2018 позивач звернувся до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням районного коефіцієнту за роботу на Крайній Півночі та північної надбавки.

ОСОБА_2 об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.01.2018 № 8-к/8 (а.с. 13) позивача повідомлено, що довідку про заробітну плату № 649/03-к від 19.10.2016 за період роботи з 01.10.2003 по 20.06.2010, яка видана архівним відділом Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області м. Радужний на даний час не можливо взяти до уваги, оскільки довідка про заробітну плату за роботу на Крайній Півночі після 01.01.2012 повинна видаватися без районного коефіцієнта та північної надбавки, а управління пенсійного фонду України самостійно не проводить розрахунок із виключенням районного коефіцієнта північної надбавки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Перелік районів Крайньої Півночі та місцевостей, які прирівнюються до них, робота в яких дає право на пільгове обчислення стажу відповідно до Указів Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР 10 листопада 1967 року №1029 (далі - Перелік).

Підтвердження пільг здійснюється на підставі відповідних записів у трудовій книжці, довідок та письмових договорів, в яких, зокрема повинно бути зазначено термін дії договору та пільги, які надавалися працівникові.

Як встановлено ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України "Про збір та обов'язкове державне пенсійне страхування" об'єктом оподаткування для платників збору, визначених підпунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці". Таким чином, об'єктом оподаткування є заробітна плата з урахуванням районного коефіцієнта.

Згідно ч.1 ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсії за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюються за нормами цього Закону на підставі документів, про вік, страховий стаж, заробітну плату (доходів) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до абз.2, 3 ст.6 Угоди між урядами України і Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначаються сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Переліком, територія Ханти-Мансійського автономного округу, Тюмєнської області, м. Радужний, де знаходилось ТОВ "Содружество-Сервис" (в 2007 році реорганізовано шляхом приєднання його до ТОВ "Содружество-Радужний-2"), на якому працював позивач, територіально відноситься до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до виданих архівним відділом м. Радужний Ханти-Мансійського автономного округу-Югра Тюменської області архівної довідки про підтвердження розміру заробітної плати від 19.10.2016 № 649/03-К (а.с. 10), архівної довідки про підтвердження місцезнаходження підприємства в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі від 19.10.2016 № 649/02-К (а.с. 11), архівної довідки про підтвердження трудового стажу від 19.10.2016 № 649/01-К (а.с.12), позивач був зайнятий на роботах в районах Крайньої Півночі та працював в ТОВ "Содружество-Радужний-2" з 04.10.2003 по 28.02.2009, з 03.04.2009 по 31.12.2009, з 10.02.2010 по 09.07.2010. Під час роботи позивача на зазначеному підприємстві йому виплачувався районний коефіцієнт - 70 % і північна надбавка до 50 %.

В письмовому відзиві відповідач посилається на те, що в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, із якої призначається пенсія, проводиться із виключенням цих сум районного коефіцієнту та північної надбавки, проте суд не погоджується з даним твердженням відповідача та зазначає наступне.

Частиною третьою статті 96 Закону Союзу Радянських Соціалістичних Республік від 15 травня 1990 року № 1480-I "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" було передбачено, що при вибутті осіб, які проживають у районах, де до заробітної плати встановлено районні коефіцієнти, за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлено, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Разом з тим, постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 № 1545-XII "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII прийнято 05.11.1991.

Статтею 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачалось, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64-67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

За приписами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди здійснюється згідно законодавства держави, на території якої вони проживають.

Згідно вимог пункту 2 статті 6 Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території любої із цих країн, а також на територіях колишнього СССР за час до вступу в силу даної Угоди.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди від 03.03.1992).

В свою чергу, статтею 5 Угоди від 13.03.1992 визначено, що дана Угода розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Отже, наведені положення Угоди передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Безпосередній зміст Угоди не містить обмежень щодо врахування його положень при призначенні чи перерахунку пенсії.

Крім того, в даній Угоді немає жодних застережень з приводу особливостей врахування до складу заробітної плати (заробітку, доходу) районних коефіцієнтів, північних надбавок тощо.

Суд звертає увагу на те, що ні в Законі України "Про пенсійне забезпечення", ні в Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містяться спеціальних обмежень не врахування певної частини заробітку, офіційно отриманого громадянином на території держав-учасниць Угоди від 13.03.1992.

З приводу особливостей застосування у спірних відносинах положень Угоди від 13.03.1992 і національного законодавства, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

За змістом частин 1 і 2 статті 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається, серед іншого, з цього Закону та міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 року за №1906-VІ, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Отже, згідно Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Враховуючи обставину безпосереднього працевлаштування позивача на підприємствах у місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі та отримання заробітної плати із районним коефіцієнтом та північною надбавкою, з яких сплачувались відповідні страхові внески в державах-учасниць Угоди від 13.03.1992, суд приходить до висновку про наявність у ОСОБА_1 права на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при перерахунку пенсії в складі заробітку.

Посилання відповідача в листі від 26.01.2018 № 8-к/8 на те, що довідка про заробітну плату за роботу на Крайній Півночі після 01.01.2012 повинна видаватись без районного коефіцієнта та північної надбавки, суд вважає хибними, так як матеріалами справи підтверджено, що позивач звільнився з роботи 09.07.2010 (а.с. 12).

Щодо визначення часу, з якого позивач має право на перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся до відповідача 12.01.2018, а тому право на перерахунок пенсії згідно вищевказаного положення виникло з 01.01.2018.

Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 352,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 11500, номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Грушевського, 16/1, м. Коростень, Житомирська обл., 11500, код 37909216), задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі.

Зобов'язати Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01.01.2018 з урахуванням розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі з 04.10.2003 по 28.02.2009, з 03.04.2009 по 31.12.2009, з 10.02.2010 по 09.07.2010, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки на підставі архівної довідки архівного відділу м. Радужний Ханти-Мансійського автономного округу-Югра Тюменської області від 19.10.2016 №649/03-К та виплатити недоотримані суми пенсії за результатами здійсненого перерахунку з 01.01.2018.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на корисить ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 352,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк