Справа № 299/3380/17
Суддя: Левко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3380/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним дій та рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним дій та рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.03.2017 року позивач по справі, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , який 05.04.2002 року на підставі наказу Міністерства оборони України №2-94, № 207-99, статті 39 «б» гр.ІІ звільнений ( демобілізований) в запас за станом здоров`я, звернувся із заявою щодо виплати йому одноразової допомоги у зв`язку з встановленням першої групи інвалідності пов`язаної з хворобою отриманою в період проходження військової служби з наданням відповідних підтверджуючих документів до Закарпатського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України. 06.04.2017 року на адресу позивача надійшов лист ( вих. № 1865 від 03.04.2017 року) за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 , в якому військовозобов`язаного повідомлено про відсутність підстав подавати на розгляд комісії Міністерства оборони України висновку щодо правомірності призначення та виплати одноразової допомоги, так, як військовозобов`язаний ОСОБА_1 звернувся пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Вважаючи таку відмову необгрунтованою представник позивача ОСОБА_2 20.06.2017 року письмово звернувся до Департаменту фінансів Міністерства оборони України із мотивованою заявою з додатками про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням першої групи інвалідності, пов`язаної із захворюванням, отриманим у період проходження військової служби, у відповідності до абзацу першого підпункту 2 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 335 від 18.05.2017 року. 20.07.2017 року на адресу представника Департаментом фінансів Міністерства оборони України було адресовано лист за підписом начальника управління організаційного та соціальних виплат Департаменту фінансів Міністерства оборони України Салахова В.В., у якому повідомлено про відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги. Представник позивача вважає, що начальник управління прийняв рішення одноособово в порушення «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 та «Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564.

05.09.2017 року представник позивача ОСОБА_2 письмово звернувся до Міністра оборони України Генерала армії України Полторака С.Т. із скаргою на неправомірні дії керівництва Закарпатського ОВК та начальника управління організаційного та соціальних виплат Департаменту фінансів Міністерства оборони України Салахова В.В, у якій просив зобов`язати Департамент фінансів Міністерства оборони України направити документи отримані 03.07.2017 року разом із мотивованою заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням першої групи інвалідності, пов`язаної із захворюванням отриманим у період проходження військової служби на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та надіслати військовозобов`язаному ОСОБА_1 , або його представнику витяг з протоколу засідання Комісії щодо розгляду питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу. Однак 05.10.2017 року на адресу представника тимчасово виконуючим обов`язки начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальником Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України В.П. Максименко направлено лист, у якому повідомлено про відсутність порушень при розгляді заяви військовозобов`язаного ОСОБА_1 , в інтересах якого звертався представник ОСОБА_2 а витяг з протоколу повторно так і не надано. Представник позивача вважає таку відмову необгрунтованою, дії відповідачів протиправними та просить суд винести рішення, яким: визнати дії Закарпатського ОВК та Міністерства оборони України при розгляді заяви ОСОБА_1 та відмови в призначені одноразової грошової допомоги згідно вимог підпункту 5 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзацу другого підпункту 2 пункту 6 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 протиправними; зобов`язати Міністерство оборони України розглянути у відповідності до «Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564 заяву ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової допомоги у зв`язку з встановленням першої групи інвалідності пов`язаної з хворобою отриманою в період проходження військової служби, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу згідно вимог підпункту 5 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзацу другого підпункту 2 пункту 6 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975.

Представник відповідача Міністерства оборони України Попович Ю.І. надіслав до суду відзив на позов, який обґрунтовує тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено «Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок), яким, зокрема, визначено процедуру звернення за виплатою одноразової грошової допомоги, а саме: військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів (далі - уповноважений орган) визначений перелік документів. В даному випадку, уповноважений орган є Закарпатський обласний військовий комісаріат.

На розвиток даної постанови Кабінету Міністрів України видано наказ Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум» від 26.10.2016 № 564. відповідно до якого створено комісію з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності, яка приймає документи та приймає відповідне рішення, яке подається на затвердження Міністру оборони України. Як вбачається, з матеріалів справи комісія документи про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", не розглядала, рішення з даного приводу не приймалось. З огляду на це Міністр як головний розпорядник коштів рішення про призначення та виплату коштів позивачу приймав.

Порядком не передбачено особисте звернення особи до розпорядника бюджетних коштів чи органу Міністерства оборони України про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідач вказує у відзиві на позов, що заява позивача про виплату одноразової грошової допомоги від 20.06.2017 року надіслана на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України, який не уповноважений призначати одноразову грошову допомогу, у зв`язку з чим відповідь Департаменту фінансів від 06.07.2017 року вих.№3/6/2404 надана в межах повноважень. Вважає, що позов поданий до Міністерства оборони України безпідставно, позивачем не доведено дії чи бездіяльність відповідача щодо порушення його прав, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову пред`явленого до Міністерства оборони України просить відмовити.

Представник відповідача Закарпатського обласного військового комісаріату Карпій М.В. подав до суду заперечення (відзив) на адміністративний позов, згідно якого обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги вважає надуманими, такими, що не відповідають дійсності, тому позовні вимоги не визнає з наступних підстав. Позивач проходив строкову військову службу в Збройних силах в період з 14.11.2001 по 05.04.2002. У відповідності до рішення Закарпатського обласного центру МСЕК 23.02.2017 йому встановлена І група інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням військової служби. На момент встановлення позивачу І групи інвалідності діяла редакція Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підпунктом 6 пункту 2 статті 16 якого передбачалось, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві. Відповідач вважає, що враховуючи ту обставину, що позивач проходив строкову військову службу, був звільнений з строкової військової служби в 2002 році, та інвалідність була призначена пізніше ніж три місяці після звільнення, права на отримання одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності внаслідок проходження військової служби у позивача не має. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

За клопотанням представника відповідача Міністерства оборони України Поповича Ю.І., ухвалою суду від 19.04.2018 року вирішено провести судове засідання в режимі відеоконференції з Шевченківським районним судом м.Львова. Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача Міністерства оборони України Попович Ю.І. до Шевченківського районного суду м.Львова не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим справу розглянуто у його відсутність.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, тому справу розглянуто у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзиви на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

У період з 14.11.2001 року по 05.04.2002 року позивач ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Збройних Силах України.

05.04.2002 року на підставі наказу Міністерства оборони України №2-94, № 207-99, статті 39 «б» гр.ІІ позивач ОСОБА_1 звільнений (демобілізований) в запас за станом здоров`я, що стверджується копією військового квитка НОМЕР_1 .

23.02.2017 року рішенням медико-соціальної експертної комісії Виноградівської районної лікарні Міністерства охорони здоров`я України позивачу встановлено довічно першу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним із проходженням військової служби, що стверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0739509 від 23.02.2017 року, довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серія 10 ААА № 018527 від 23.02.2017 року, пенсійним посвідченням від 28.03.2017 року серія НОМЕР_2 .

22.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням першої групи інвалідності пов`язаної з хворобою отриманою в період проходження військової служби .

Листом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 .Череміського від 03.04.2017 року за вих. № 1865 позивача повідомлено про відсутність підстав подавати на розгляд комісії Міністерства оборони України висновку щодо правомірності призначення та виплати одноразової допомоги, так, як військовозобов`язаний ОСОБА_1 звернувся пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

Вважаючи таку відмову необгрунтованою представник позивача ОСОБА_2 20.06.2017 року звернувся до Департаменту фінансів Міністерства оборони України із заявою про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням першої групи інвалідності, пов`язаної із захворюванням, отриманим у період проходження військової служби, у відповідності до абзацу першого підпункту 2 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 335 від 18.05.2017 ( застосовується з 1 січня 2017 року) у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року ( 120*1600 = 192 000 грн.).

20.07.2017 року на адресу представника позивача Департаментом фінансів Міністерства оборони України було адресовано лист за підписом начальника управління організаційного та соціальних виплат Департаменту фінансів Міністерства оборони України Салахова В.В., у якому повідомлено про відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги.

05.09.2017 року представник позивача Лихтей Ю.Ю. надіслав Міністру оборони України Генералу армії України Полтораку С.Т. скаргу на неправомірні дії керівництва Закарпатського ОВК та начальника управління організаційного та соціальних виплат Департаменту фінансів Міністерства оборони України Салахова В.В., за результатами розгляду якої 05.10.2017 року представник позивача отримав лист за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України В.П. Максименко про відсутність порушень при розгляді заяви військовозобов`язаного ОСОБА_1 , в інтересах якого звертався представник ОСОБА_2 .

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перебування особи на військовій службі є однією із форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю, а тому необхідно керуватися, в тому числі, і положеннями частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), яка визначає право звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, в даному випадку стягнення грошового забезпечення військовослужбовця.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Саме Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Статтею 16 вказаного Закону в первинній редакції передбачено, що військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті. Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов`язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 частини другої статті 16 Закону № 2011 -XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби (пункт 1 статті 16 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-УІІІ від 06.12.2016).

Пунктом 4 частини 2 статті-16 Закону № 2011-ХІІ також визначено право на отримання грошової допомоги, якщо встановлено військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідність, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, і така інвалідність встановлена особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (пункт 4 статті 16 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016). Згідно із ст.16-3 Закону № 2011 -XII у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

З аналізу наведених норм даного Закону вбачається, що застосування статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.(Узгоджується з висновками Верховного суду, викладеним в постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 372/1258/16-а, № провадження К/9901/6800/18 та від 14.03.2018 року у справі № 1519/983/2012, № провадження К/9901/6703/18, К/9901/6705/18 та з правовими позиціями Верховного Суду України. Викладеними у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-446а14 та від 21 квітня 2015 року у справі № 21-135а15).

Пунктом 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На момент виникнення спірних правовідносин порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975. Даним Порядком визначено процедуру звернення за виплатою одноразової грошової допомоги, а саме: військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів (далі - уповноважений орган) визначений перелік документів.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, Порядку та умов призначенні і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року № 1331;

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Суд вважає, що доводи відповідача Закарпатського обласного військового комісаріату про те, що положення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не поширюються на позивача, через те, що йому призначена інвалідність пізніше як три місяці після звільнення, є безпідставними, оскільки отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" діюче законодавство пов`язує не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому тієї чи іншої групи інвалідності, що впливає на розмір такої допомоги.

Оскільки позивачу ОСОБА_1 встановлено інвалідність 23.02.2017 року, то виплата одноразової грошової допомоги повинна здійснюватись на підставі нормативно-правових актів, які були чинні на момент встановлення позивачу інвалідності.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин, досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку, з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження військової служби.

Судом встановлено, що заява позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням І групи інвалідності відповідачами у встановлені законодавством порядок та строки не розглянута, тому ними допущена протиправна бездіяльність, яка призвела до порушення прав позивача.

За таких обставин суд вважає, що починаючи з дати встановлення позивачу інвалідності - 23.02.2017 року, він набув право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням І групи інвалідності, розмір якої у відповідності до абзацу першого підпункту 2 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 335 від 18.05.2017 ( застосовується з 1 січня 2017 року) складає 120-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року ( 120*1600 = 192 000 грн.).

З огляду на викладене вище, суд вважає вимоги позивача підставними, доведеними і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрати суд зазначає наступне.

Згідно положень абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням висновку суду про ухвалення рішення на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 1280 грн., що є сумою двох ставок судового збору (за кожну з пред`явлених вимог) за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру, встановлених Законом України Про судовий збір на день звернення позивача до суду 31.10.2017 року (640 грн.), у рівних частинах з кожного відповідача.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 10, 77, 139, 205, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним дій та рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України при розгляді заяви ОСОБА_1 та відмови в призначені одноразової грошової допомоги згідно вимог підпункту 5 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзацу другого підпункту 2 пункту 6 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 протиправними.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути у відповідності до «Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564 заяву ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової допомоги у зв`язку з встановленням першої групи інвалідності пов`язаної з хворобою отриманою в період проходження військової служби, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу згідно вимог підпункту 5 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзацу другого підпункту 2 пункту 6 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. у рівних частинах з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Повне судове рішення складено 22.05.2018 року.

ГоловуючийТ. Ю. Левко