Справа № 821/363/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/363/18
11 год. 12 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю представника

відповідача - Якуби С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу № 36 від 12.02.2018 р. та наказу № 30 о/с від 12.02.2018 р., поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

23 лютого 2018 року ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області (надалі - відповідач, ГУНП в Херсонській області), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати наказ ГУ НПУ в Херсонській області № 36 від 12.02.2018 р. "Про притягнення до адміністративної відповідальності " в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби та наказ ГУ НПУ в Херсонській області № 30 о/с від 12.02.2018 р. про звільнення позивача зі служби в поліції;

- поновити позивача на службі в поліції в званні старшого лейтенанта поліції з 12.02.2018 року;

- стягнути з ГУ НПУ в Херсонській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ, в подальшому проходив службу в лавах Національної поліції України, мав звання старшого лейтенанта поліції. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 12.02.2018 р. № 36 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію". Наказом Головного управління Національної поліції від 12.02.2018 року № 30 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки вбачає фактичну підставу свого звільнення зі служби в поліції вчинення ним злочину. Однак, оскільки на час звільнення позивача відсутній вирок суду, який би набрав законної сили. Крім того, позивач вважає, що при проведенні службового розслідування відповідачем було порушено процедуру його проведення, а саме не відібрано пояснення у позивача, не доведено, у чому саме полягають порушення позивачем службової дисципліни та присяги. У зв'язку з зазначеним оскаржувані накази, на думку позивача, підлягають скасуванню як незаконні, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

29 березня 2018 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що внаслідок надходження до ГУ НП України в Херсонській області інформації про настання події за участю позивача, що могла викликати суспільний резонанс, а саме отримання старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 незаконної грошової винагороди, керівництвом поліції прийнято рішення про проведення службового розслідування відповідно до п.2.2.2, 2.5 та 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013р. Службовим розслідуванням встановлено факт грубого порушення позивачем, службової дисципліни, ст.7,8 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", ст.18 Закону України "Про національну поліцію", наказу ГУНП "Про порядок госпіталізації та амбулаторного лікування працівників органів та підрозділів ГУНП" від 08.11.2016 року № 1138, Присяги працівника поліції, що виразилося у вступі позивача у неділові (поза процесуальні) стосунки, вчиненні дій, які негативно впливають на імідж поліції, порушенні норм КПК під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, не повідомленні свого безпосереднього начальника про захворювання та перебування на лікарняному у невідомчому медичному закладі. Представник відповідача вважає, що відповідачем дотримано процедуру проведення службового розслідування, встановлено зазначені вище порушення з боку позивача, а тому оскаржувані накази є законними та скасуванню не підлягають.

Ухвалою суду від 13.03.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін на 06.04.2018 року.

Протокольною ухвалою суду від 06.04.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 25.04.2018 року.

Протокольною ухвалою суду від 25.04.2018 року оголошено перерву в судовому засіданні до 07.05.2018 року.

Дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у період з 03.01.2014 р. по 06.11.2015 р. проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 р. по 12.02.2018 р. проходив службу в лавах Національної поліції України, в тому числі з 09.08.2017 р. обіймав посаду слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП, мав спеціальне звання старший лейтенант поліції.

26.01.2018 року до Головного управління Національної поліції надійшла інформація про те, що 26.01.2018 року близько 18.30 год. в м. Херсоні в межах розслідування кримінального провадження №0000014, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, працівниками УСБУ в Херсонській області задокументований факт отримання незаконної грошової винагороди у розмірі 10 000 грн. слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2

На підставі отриманої інформації наказом начальника ГУНП в Херсонській області від 26.01.2018 року №109 призначено службове розслідування щодо можливих порушень службової дисципліни працівниками СУ ГУНП.

У період проведення службового розслідування ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.02.2018 року ОСОБА_2 відсторонено від посади слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Херсонській області, строком до 27.03.2018 року.

Висновком проведеного службового розслідування встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2, займаючи посаду слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області, тобто будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу, одержав неправомірну винагороду за вчинення дій з використанням наданої влади та службового становища, продемонструвавши таким чином ознаки корумпованої поведінки, яка стала підставою для відкриття кримінального провадження за фактом отримання неправомірної винагороди; порушив вимоги кримінально-процесуального законодавства, а саме не виконав у розумні строки необхідні процесуальні та слідчі дії, слідство проводив безініціативно, не наступально, непланомірно та не в повному обсязі досліджував обставини правопорушень; не повідомив свого безпосереднього керівника про перебування на лікарняному з 01.02.2018 року.

У зв'язку з цим, висновком службового розслідування запропоновано звільнити ОСОБА_2 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну Поліцію" за грубі порушення позивачем службової дисципліни, вимог статтей 6,8, пунктів 1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", вимог Кримінального процесуального кодексу України, ч. 1, п. 3.1 ч. 3 наказу ГУНП "Про порядок госпіталізації та амбулаторного лікування працівників органів та підрозділів ГУНП" від 08.11.2016 року № 1138, Присяги працівника поліції.

На підставі зазначених висновків службового розслідування Наказом начальника ГУНП в Херсонській області від 12.02.2018 р. №36 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Зазначене дисциплінарне стягнення реалізовано згідно із наказом начальника ГУНП в Херсонській області від 12.02.2018 р. №30 о/с, яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону України "Про Національну поліцію".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України "Про Національну поліцію" (далі- Закон № 580-VIII).

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов'язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно пункту 4 розділу XI Закону № 580-VIII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Із положень статті 19 Закону № 580-VIII випливає, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В свою чергу, з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 затверджено Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - Правила №1179) .

Із положень пункту 1 розділу II Правил № 1179, випливає, що під час виконання службових обов'язків поліцейський, серед іншого, повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами

Згідно зі ст. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення зміни до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 №901-VIII, до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 №3460-ІV, яким визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтями 1 та 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України надано визначення службової дисципліни та дисциплінарного проступку.

Так, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно із ст.ст. 5, 12 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу не несуть дисциплінарної відповідальності в разі, якщо шкода завдана правомірними діями внаслідок сумлінного виконання наказу начальника або виправданого за конкретних умов службового ризику.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Надаючи оцінку правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яка втілилась у відповідному наказі, суд вказує, що підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок.

Дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 р. № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України. (далі - Інструкція № 230)

Пунктом 2.1. Інструкції №230 передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового та начальницького складу кримінальне правопорушення. (п. 2.2.2 Інструкції № 230)

Відповідно до п. 2.6 Інструкції № 230 підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника (полковника поліції) ГУНП в Херсонській області від 26.01.2018 року № 109 призначено службове розслідування на підставі п. 2.2.2 Інструкції № 230, а саме у зв'язку з внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне ОСОБА_2 кримінальне правопорушення.

Посилання позивача на те, що з даним наказом він не ознайомлювався і про проведення службового розслідування йому не було відомо, суд до уваги не бере, оскільки положеннями Інструкції № 230 не передбачено обов'язку керівництва органів внутрішніх справ (поліції) ознайомлювати особу, відносно якої призначено службове розслідування, зі змістом наказу про призначення такого розслідування.

При цьому, абзацом 5 ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

У матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_2 від 30.01.2018 року, отримані заступником начальника відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУНП в Херсонській області підполковником поліції Долиною І.Б., відповідно до змісту яких ОСОБА_2 від надання пояснень відмовляється, керуючись ст. 63 Конституції України.

Відповідно до абзаців 6-9 ст. 14 Дисциплінарного статуту, про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Дослідивши зміст наказу начальника (полковника поліції) ГУНП в Херсонській області від 12.02.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, позивач отримав копію вказаного наказу особисто 15.02.2018 року.

Згідно зі статтею 15 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України - звільнення із органів внутрішніх справ є одним із видів дисциплінарного стягнення, а стаття 22 цього Статуту в свою чергу передбачає право накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ начальником, якому надано право прийняття для проходження служби в органи внутрішніх справ.

Аналізуючи вказані правові норми, суд вважає, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення дисципліни або вчинення дисциплінарного проступку; для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення або факт вчинення проступку; вчинення працівником поліції дій, які мають ознаки злочину, є порушенням службової дисципліни; визнання працівника поліції в установленому порядку винним у вчиненні злочину не перешкоджає притягненню його до дисциплінарної відповідальності за це діяння; обставини вчинення дисциплінарного проступку встановлюються за результатами службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, на позивача накладено дисциплінарне стягнення та звільнено зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку - порушення службової дисципліни, яке полягало у вчиненні дій щодо отримання від гр. А неправомірної грошової винагороди у розмірі 10 000 грн. за вирішення питання щодо закриття кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди №00000556, яка перебувало в провадженні позивача, і ці дії мають ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

Тобто, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни, чим спростовуються його доводи про незаконність накладення дисциплінарного стягнення та звільнення, які мотивовані відсутністю на той час вироку суду, який би набрав законної сили.

Сам факт порушення позивачем службової дисципліни у вигляді вчинення дій, які мають ознаки злочину, встановлений висновком службового розслідування від 12.02.2018 р., з яким ОСОБА_2 ознайомлений 15.02.2018 р., що підтверджується його підписом на зворотній стороні останньої сторінки висновку.

Отже, оцінюючи обставини викладені у висновку службового розслідування, матеріали службового розслідування та процитовані вище норми, суд не може не погодитись з позицію відповідача щодо наявності вчиненого позивачем порушення, а саме, як службової дисципліни, так і присяги поліцейського, адже факт самого отримання позивачем неправомірної грошової винагороди, (зафіксований службовими особами УСБУ) вже свідчить про порушення вимог законодавства у сфері запобігання корупції, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, тобто скоєно вчинок, що дискредитує звання поліцейського Національної поліції України.

Слід зазначити, що дискредитацією є позбавлення довіри до когось, підривання авторитету, приниження гідності певної особи і таке інше. Дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Окремо суд також звертає увагу й на зміст присяги позивача, копія якої міститься в матеріалах адміністративної справи, відповідно до якої ОСОБА_2 присягав дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя… та сумлінно виконувати свої службові обов'язки.

При цьому, судом встановлено, що при накладенні дисциплінарного стягнення та звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем не було допущено порушень порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки таке притягнення відбулось за результатами проведеного службового розслідування та в межах строків, визначених законодавством, тяжкість вчиненого дисциплінарного проступку відповідає застосованому до позивача виду дисциплінарного стягнення.

Посилання позивача на п.10 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну Поліцію", яким визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, є безпідставними, оскільки позивача звільнено не у зв'язку притягненням до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ (зі служби вполіції), передбачений пунктом 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Даний висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.02.2018 року у справі №821/4900/14 (провадження № К/9901/1103/18).

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними і скасування наказів ГУНП України в Херсонській області від 12.02.2018 р. №36, та від 12.02.2018 р. №30 о/с необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки у відповідача були всі законні підстави для застосування дисциплінарного стягнення та звільнення позивача зі служби в поліції за порушення службової дисципліни.

У зв'язку з цим не підлягають задоволенню також похідні від них позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача поновити ОСОБА_2 на службі в поліції в званні старшого лейтенанта поліції та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (місце проживання 73000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області (місце знаходження 73000, м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 4, ) про визнання протиправним та скасування наказу № 36 від 12.02.2018 р. та наказу № 30 о/с від 12.02.2018 р., поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 травня 2018 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 12.3