Справа № 344/2448/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3007/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополов О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції Яреми Назарія Володимировича на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2018 року у справі № 344/2448/18 (суддя Татарінова О.А., м. Івано-Франківськ) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції Яреми Назарія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

23 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції Яреми Н.В., в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову відповідача серії ЕАА №296003 від 15.02.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Рішенням від 23 березня 2018 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області задоволено частково.

Постанову серії ЕАА № 296003 від 15.02.2018 року про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 1020 гривень скасовано, а провадження по справі закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції Ярема Н.В. оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що 15.02.2018 року відповідач із своїм напарником під час патрулювання на вул. Шпитальній у м. Івано-Франківську близько 16 год. 20 хв. помітили транспортний засіб - Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 (далі - ТЗ), водій якого порушив п.п. «е» п. 8.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), а саме здійснив стоянку у місці позначеному дорожньою розміткою 1.30, що позначає місце стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» та табличкою до дорожнього знаку 7.17 «Інваліди».

Відповідач представився відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та уточнив чи водій або його пасажир мають право на стоянку у вказаному місці. також пред'явив законну вимогу до водія про пред'явлення документів, передбачених п.п. «а», «б», «ґ» п. 2.1 ПДР. Водієм виявився позивач, який виконав законну вимогу поліцейського, пред'явивши вищевказані документи. Як зазначає апелянт, після спілкування із водієм відповідачем встановлено, що сам водій не являється інвалідом та не перевозив пасажира, що має статус інваліда.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 296003 від 15.02.2018 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1020 гри. та оголошено її зміст.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу інспектора патрульної поліції, в якому зазначає, що на аргументи представника відповідача в апеляційній скарзі про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що полягає у недотриманні вимог дорожнього знаку 7.17 (інваліди) й таким чином порушення пп. "е" п. 8.4.Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306(надалі-Правила дорожнього руху), повторно заявляє, що це не відповідає дійсності.

Особа є невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, якщо посадовими особами патрульної поліції допущено порушення норм КУпАП при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, а також не надано беззаперечних доказів їх винуватості.

Також, відповідач зазначив, що відповідно до ст. 268 КУпАП, ОСОБА_2 має права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте, лейтенант поліції Ярема Н.В. не зміг їх перерахувати у повному обсязі та не надав ними скористатись, відмовивши позивачу у наданні письмових пояснень.

Крім того, при намаганні позивача подати свої письмові пояснення лейтенанту поліції Яремі Н.В., відповідач безпідставно почав звинувачувати позивача у тому, що він може перебувати у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння без будь-яких на те причин. На думку позивача, ці дії відповідача були спрямовані на унеможливлення позивача скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

З огляду на викладене, просить подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови серії ЕАА №296003 від 15.02.2018 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції Яремою Н.В., позивач - 15.02.2018 року о 16 год. 31 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Шпитальна водій ОСОБА_2 здійснив зупинку на місцях для людей з інвалідністю та не виконав вимоги до дорожнього знаку 7.17, чим порушив п. 8.4 «е» ПДР.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази скоєння позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є правильними.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

За приписами частин 2 та 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Між тим, суд зазначає, щодо обов'язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення в свою чергу має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення покладається саме на відповідача.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем до матеріалів справи не надано доказів, зокрема, відсутні покази свідків чи фото- відеозапис, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення - зупинки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

При цьому, долучений апелянтом до апеляційної скарги диск не містить повного запису події, а має 2 вирізаних відеозаписи по 16 сек та 1 хв 47 сек, які не містять жодної істотної інформації. З відео неможливо встановити де здійснюється відеозйомка, де знаходиться транспортний засіб позивача та які дорожні знаки він порушив, на думку патрульної поліції.

Фактично матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху, факт правопорушення зафіксовано лише в постанові серії ЕАА №296003 від 15.02.2018 року.

В свою чергу, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції Яреми Н.В. серії ЕАА №296003 від 15.02.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, є необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм КУпАП, без з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

В силу ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ДПП старшого лейтенанта поліції Яреми Назарія Володимировича залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2018 року у справі № 344/2448/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 21 травня 2018 року.