Справа № 810/1853/18
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року справа № 810/1853/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

16 квітня 2018 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною відмову у призначенні позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку протиправною;

- зобов'язання призначити позивачу пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, а отже, має право на призначення пенсії за віком відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII. Вважає, що відповідачем протиправно було відмовлено позивачу у призначенні такої пенсії, оскільки позивачем до заяви про її призначення було долучено усі первинні документи, що стверджують період перебування позивача в зоні відчуження.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмовий відзив, в якому у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що первинними документами, які стверджують період перебування в зоні відчуження можуть бути табелі обліку робочого часу за період перебування в зоні відчуження, оригінали наказів на відрядження, подорожні листи для водіїв, завірені печаткою організації, яку вони обслуговували в зоні відчуження, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати. Зазначив, що при перевірці Головним управлінням Пенсійного фонду України Київської області достовірності видачі ПАТ "Баришівська сільгоспхімія" довідки від 1 серпня 2017 р. № 4780/03 за формою № 122 встановлено, що у зведеній відомості по нарахуванню заробітної плати у рядку стосовно позивача за вересень 1987 р. в графах "нараховано" дописано графу "в тому числі Чорнобиль" та записано суму "31,61", яка не входить в загальну суму "всього нараховано" та з якої не утримано податки та збори, що не передбачено порядком ведення обліку розрахунків з працюючими по оплаті праці та заповненню платіжних відомостей. Вважає, що така сума є "дописаною", а отже, у позивача відсутні правові підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку (а.с. 32-33).

Від представників сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно посвідчення категорія 2 серії НОМЕР_1, виданого Київською обласною державною адміністрацією.

10 жовтня 2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до вимог п. 1 ст. 55 Закону № 796-XII.

9 січня 2018 р. відповідачем було винесено рішення № 1849 про результати розгляду заяви про призначення пенсії, якою було відмовлено позивачу у призначенні пенсії на підставі вимог зазначеної вище норми (далі - рішення № 1849) (а.с. 16).

Вказане рішення винесено з посиланням на те, що у наданих позивачем первинних документах, що стверджують період перебування в зоні відчуження, зокрема, у зведеній відомості по нарахуванню заробітної плати у рядку стосовно позивача за вересень 1987 р. в графі "нараховано" дописано графу "в тому числі Чорнобиль" та іншим почерком записано суму "31,61", яка не входить в загальну суму "всього нараховано", та з якої не утримано податки та збори.

Крім того, у вказаному рішенні зазначено, що інші документи, які б підтверджували участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, свідчили б про додаткові виплати позивачу за роботу в зоні відчуження, в документах ПАТ "Баришівська сільгоспхімія" відсутні (а.с. 16).

У зв'язку з тим, що позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом № 796-XII, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Згідно з вимогами ст. 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону № 1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Як убачається з абз. 1 ст. 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, особам, які працювали у 1987 р. у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - зменшення пенсійного віку становить 8 років.

Судом всебічно, повно та об'єктивно дослідженні всі фактичні обставини справи і встановлено таке.

Як вже зазначалося, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно посвідчення категорія 2 серії НОМЕР_1, виданого Київською обласною державною адміністрацією (а.с. 7).

Відповідачем було відмовлено позивачу у призначення пенсії відповідно до вимог абз. 1 ст. 55 Закону № 796-XII зі зниженням пенсійного віку у зв'язку з тим, що у наданій позивачем зведеній відомості по нарахуванню заробітної плати у рядку стосовно позивача за вересень 1987 р. в графі "нараховано" дописано графу "в тому числі Чорнобиль" та іншим почерком записано суму "31,61", яка не входить в загальну суму "всього нараховано", та з якої не утримано податки та збори, а інші документи, які б підтверджували участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, свідчили б про додаткові виплати позивачу за роботу в зоні відчуження, в документах ПАТ "Баришівська сільгоспхімія" відсутні (а.с. 16).

При вирішенні правомірності такого рішення відповідача, судом враховано таке.

Згідно з довідкою Баришівського районного виробничого об'єднання "Сілогоспхімія" (далі - БРВО "Сільгоспхімія") від 19 жовтня 1992 р. № 217 позивачу за період роботи в с. Весняне, с. Клівіни (населених пунктах зони відчуження) з 24 серпня по 7 вересня 1987 р. по місцю основної роботи в БРВО "Сільгоспхімія" була виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207 в сумі 31 крб 61 коп. (а.с. 18).

Аналогічна інформація викладена і у довідці БРВО "Сільгоспхімія" від 17 червня 1997 р. № 46 (а.с. 19).

Відповідно до листа Баришівської районної державної адміністрації Київської області від 4 червня 1997 р. № 470, адресованого першому заступнику голови Київської обласної державної адміністрації, перевіркою законності видачі посвідчення другої категорії позивачу встановлено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС було видано на підставі довідки про підвищену оплату праці, виданої ВАТ Баришівська "Сільгоспхімія". Тимчасовою комісією встановлено, що позивач направлявся у службове відрядження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в населені пункти с. Весняне та с. Клівіни у період з 24 серпня по 7 вересня 1987 р. За виконанні у відрядженні роботи позивачу було виплачено додаткову заробітну плату у підвищеному розмірі 31 крб 61 коп. (а.с. 18).

Як убачається з листа БРВО "Сільгоспхімія" від 22 липня 1997 р. № 92, адресованого Голові тимчасової комісії з питань перевірки правильності видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач у вказаний вище період виконував роботу по перевезенню міндобрив (а.с. 19).

До того ж згідно з довідкою ПРАТ "Баришівська сільгоспхімія" від 1 серпня 2017 р. вих. № 02/01082017 він був безпосередньо зайнятий на роботах, що передбачені Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 р. № 1497-878 та Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 6 червня 1986 р. № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах по списку № 1, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173 у період з 24 серпня по 7 вересня 1987 р. в с. Весняне та с. Клівіни. Час вказаної праці до 1 січня 1988 р. зараховується до стажу при нарахуванні пенсії у потрійному, а з 1 січня 1988 р. по 1 січня 1993 р. у полуторному розмірі (а.с. 22).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вказаними документами підтверджено участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в населених пунктах с. Весняне та с. Клівіни у період з 24 серпня по 7 вересня 1987 р., та виплату додаткової заробітної плати у підвищеному розмірі у сумі 31 крб 61 коп. за вказані роботи.

Тобто, суд вважає доведеним той факт, що позивач працював у 1987 році у зоні відчуження 15 календарних днів, а отже, має право на зменшення пенсійного віку на 8 років на підставі вимог абз. 1 ст. 55 Закону № 796-XII.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем оскаржуване рішення винесено протиправно, а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, при вирішенні справи судом не може бути взято до уваги посилання відповідача на наявність дописів у зведеній відомості по нарахуванню заробітної плати у рядку стосовно позивача за вересень 1987 р., оскільки вони жодним чином не спростовують надані позивачем докази (а.с. 18, 19, 22).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, чого не було зроблено відповідачем.

З урахуванням викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 9 січня 2018 р. № 1849 про результати розгляду заяви про призначення пенсії.

Зобов'язати Баришівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 р. № 796-XII.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.