Справа № 465/6494/17
Суддя: Гулієва М. І.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Гулієвої М.І.

секретар судового засідання Жовнір Р..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністртивну справу №465/6494/17 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції України, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 198642 від 01.11.2017 року щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4.е. Правил дорожнього руху України. У звязку із вчиненням такого адміністративного правопорушення накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн. Дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню,внаслідок відсутності в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, а відтак просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився подав через канцелярію дадаткові пояснення до позову та клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить проводити розгляд справи за відсутності відповідача та залишити оскаржувану постанову без змін, а позовну заяву без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 01 листопада 2017 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Львові молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕАА № 198642 від 01.11.2017 згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.122 КУпАП. З постанови вбачається, що позивач 01 листопада 2017 року, о 02:28 год. в зоні паркування за адресою м. Львів, вул. Гнатюка 15, автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії знаку п.5.38 із додатковою табличкою п.7.17 «Інвалід»», чим порушив п. 8.4.е Правил дорожнього руху України - Порушення вимог табличків до дорожніх знаків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5.38 Правил дорожнього руху України передбачено «Місце для стоянки». Застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Пункт 7.17 Правил дорожнього руху України «Інваліди» означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих Правил.

Пункт 7.3.1 «Напрямок дії» показує напрямки дії знаків, розташованих перед перехрестям, або напрямки руху до позначених об'єктів, що розташовані безпосередньо біля дороги.

Пунктом 8.4 Правил дорожнього руху України передбачено: «Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема згідно з п.п."е" таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Крім того, п.1.10 ПДР України, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо)

Судом встановлено, що в зоні дії знаку п.7.17 ПДР України позивач здійснив висадку пасажира, котра є особою із обмеженими можливостями, що стверджується відповідною довідкою МСЕК №713308 від 30.04.2013 року.

Однак, відповідачем не представлено жодних доказів, які й не здобуті судом, що позивач здійснив стоянку в зоні дії згаданого вище дорожнього знаку, натомість останнім здійснено лише зупинку, яка не заборонена правилами дорожнього руху.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому за вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КупАП.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії ЕАА № 296003 від 15.02.2018 року підлягає скасуванню, а позов в цій частині задовольнити.

На підставі ст.9, ч. 5 ст. 122, 247, 251, 258, 280, 288, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 73-77, 90, 242, 244-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 01.11.2017 серія ЕАА № 198642, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.122 КУпАП скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулієва М.І.