Справа № 725/1136/18
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 725/1136/18
Провадження №2-а/726/18/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВМАЗ Комаровського Анатолія Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, до інспектора ВМАЗ Комаровського А.В. про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення в якому вказує, що постановою АР № 089813 від 19.02.2018 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 гривень за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП. Вважає вказану постанову не законною та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що відомості вказані в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, інспектором порушено порядок розгляду справи. Окрім того, вказує, що інспектором поліції неправомірно складено постанову на місці вчинення правопорушення, оскільки вона повинна бути складена за місцем розташування органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення АР № 089813 від 19.02.2018 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні змінили підстави позову та вказали, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Державної прикордонної служби та 19.02.2018 року керував службовим автомобілем та спільно з керівником Чернівецького прикордонного загону виконував службове оперативне завдання, а тому згідно ПДР України, йому дозволяється не пристібатись паском безпеки, керуючи оперативним та спеціальним транспортним засобом.

Крім того, оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 є службовим, спеціального призначення, який зареєстровано у встановленому порядку та якому присвоєно 2 комплекта номерних знаків, тому відсутні підстави для накладення адміністративного стягнення. Окрім того, керуючись ст. 15 КУпАП, не може бути накладено стягнення у виді штрафу на особу, яка є військовослужбовцем.

В судовому засіданні позов просили задовольнити в повному обсязі, оскаржувану постанову скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач порушив вимоги п. 2.3. В ПДР України, а саме керуючи транспортним засобом марки «Мерседес 211» у м. Чернівці по вул. Буковинській, 35 був не пристебнутий ременем безпеки, а також номерний знак транспортного засобу не відповідає номерному знаку, який вказаний у свідоцтві про реєстрацію, внаслідок чого стосовно позивача було складено постанову та накладено адміністративне стягнення.

Суд, вивчивши заяву позивача, вислухавши пояснення сторін, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення АР № 089813 від 19.02.2018 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Мерседес 211» у м. Чернівці по вул. Буковинській, 35 був не пристебнутий ременем безпеки, а також номерний знак транспортного засобу не відповідає номерному знаку, який вказаний у свідоцтві про реєстрацію, чим порушив п. 2.3. в ПДР України.

Відповідно до п. 2.3. в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАУ України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідачем було надано для дослідження в судовому засіданні відеозапис із нагрудної камери працівника поліції (відеореєстратора). Однак із вказаного відеозапису не виявляється можливим встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки на відеозаписі відсутні обставини, про які зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не пристебнувшись паском безпеки, а відображено тільки події після зупинки керованого позивачем транспортного засобу.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-яких інших фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи представлено не було.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при складанні оскаржуваної постанови уповноваженою особою не було надано та досліджено доказів на підтвердження винуватості позивача. За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною у встановленому порядку.

Окрім того, відповідно до довідки Державної прикордонної служби України,(військової частини НОМЕР_1 ) № 30/270 від 10.04.2018 року, ОСОБА_1 з 24 жовтня 2016р. по даний час є військовослужбовцем Державної прикордонної служби та перебуваю на посаді інспектора водія прикордонної служби.

Встановлено також, що автомобіль марки Мерседес Бенц, яким 19 лютого 2018 року керував по вул. Буковинська у м. Чернівці позивач і використовував для виконання оперативно-службової діяльності, зареєстрований у встановленому порядку, йому присвоєно 2 комплекта номерних знаків, серед яких і державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією технічного талону про реєстрацію транспортного засобу від 16 грудня 2016р. серії НОМЕР_3 .

Підпунктом «в» пункту 2.3 дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних, та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Враховуючи викладене, інспектор поліції Комаровський A.B., окрім інших обставин, безпідставно наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення вимог ч.5 ст.121 КУпАП.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові вказано, що номерний знак транспортного засобу не відповідає номерному знаку, який вказаний у свідоцтві про реєстрацію, однак посилання на пункт Правил Дорожнього Руху, який наче б то порушив водій відсутній.

Варто зауважити, що відповідно до п. 2.9. в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Враховуючи викладене, Правилами Дорожнього Руху України та КУпАП не передбачається така підстава для притягнення до адміністративної відповідальності, як «номерний знак транспортного засобу не відповідає номерному знаку, який вказаний у свідоцтві про реєстрацію», натомість відповідальність повинна наступати за керування транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу, або не відповідає вимогам стандартів.

Дослідивши наданий відповідачем відеозапис, суду не виявилось можливим встановити підставу для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки є незрозумілим чи встановлений номерний знак не належить цьому транспортному засобу чи він не відповідає вимогам стандартів. На відеозаписі не відображено зображення номерного знаку встановленого на вказаному автомобілі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (БсІїтаиЬгег) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Виходячи з викладеного, посадова особа, уповноважена державою на здійснення певних функцій, при складанні постанови зобов`язана пред`явити обґрунтоване обвинувачення особі, яка на його думку вчинила правопорушення, та роз`яснити підстави для притягнення до відповідальності, тобто чітко сформулювати водію суть правопорушення вказуючи на конкретну норму нормативного акту, яку порушив водій. В іншому випадку висловлене водію обвинувачення, яке дає можливість трактувати його неоднозначно та яке для нього може бути не зрозумілим, не ґрунтується на законі. Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права, про що у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. Неприпустимим є трактування поліцейським певних обставин та викладення законних вимог водію на свій власний розсуд у формі, яка суперечить визначеному законові, оскільки це порушує принцип законності та є свавільним.

Окрім того, як вказано вище копією технічного талону про реєстрацію транспортного засобу від 16 грудня 2016р. серії НОМЕР_3 автомобілю марки Мерседес Бенц, яким я 19 лютого 2018 року керував по вул. Буковинська м. Чернівці позивач, як автомобілю спеціального призначення, присвоєно 2 комплекта номерних знаків, серед яких і державний номерний знак НОМЕР_2 .

Підпунктом «б» пункту 2.1 Правил дорожнього руху зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів ...Держприкордонслужби... - технічний талон).

Порядок здійснення державної реєстрації, перереєстрації, зняті я з облік автомобілів Державної прикордонної служби визначено Постановою Кабінету міністрів України від 20 березня 2013р. №164 «Про затвердження Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку транспортних засобів Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту».

Пунктом 2 зазначеного порядку визначено, що відомча реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних з перевіркою документів, які є підставою для здійснення такої реєстрації, звіркою, а в разі потреби - дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин (кузова, шасі, рами, двигуна), оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційного документа - технфчного талона транспортного засобу (далі - технічний талон), зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 1992 р. № 47 Про затвердження зразків національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів та закріпленням за транспортним засобом номерного знака.

Відомчу реєстрацію та облік транспортних засобів, які належать Державній прикордонній службі України здійснює - уповноважений підрозділ спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (ст. 34 Закону України «Про дорожній рух»).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектор поліції не врахував вказаних обставин, що призвело до необгрунтованого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Окрім того, при розгляді справи, відповідачем порушено ряд процесуальних вимог.

Так, згідно ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

У відповідності до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Із дослідженого відеозапису встановлено, що інспектором поліції розпочавши розгляд справи не було представлено посадову особу, яка розглядає дану справу. Окрім того, із переліку прав, визначених ст. 268 КУпАП, водію було вказано тільки про його право надавати пояснення, докази, клопотання та оскаржувати складену постанову, а також роз`яснено ст. 63 Конституції України. Таким чином ОСОБА_1 не ознайомився із повним обсягом своїх прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що однозначно порушило його право на захист, що є неприпустимим.

Разом з тим, відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

У оскаржуваній постанові відсутні відомості про правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, а тому така постанова, окрім інших підстав, не може вважатись такою, яка складена відповідно до вимог закону.

Окрім того, за наявності навіть у діях водія складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 5 і 6 ст.121 КУпАП та одночасного статусу військовослужбовця, за скоєне правопорушення під час несення військової служби, що відноситься до правил дорожнього руху, така особа відповідно до положень кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути притягнута органом або посадовою особою Національної поліції України до адміністративної відповідальності.

Статтею 15 КУпАП встановлено порядок відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень.

Частиною 3 вказаної статті зазначено, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.

У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Законом України «Про дисциплінарний статут Збройних сил України» визначено, що дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється в тому числі на Державну прикордонну службу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови з підстав викладених вище.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, ч. 5, 6 ст. 121, 245, 251, 252, 258, 268, 279, 280, 283, 285 КУпАП, ст. ст. 72-77, 245-246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 089813 від 19.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП, винесену інспектором ВМАЗ Комаровського Анатолія Васильовича.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень передбачених ч. 5, 6 ст. 121 КпАП України закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя С. А. Асташев