Справа № 743/388/18
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/388/18 Суддя (судді) першої інстанції: Жовток Є.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 року у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Судан Ібрахіма халід про продовження строку затримання,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання останнього в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства до 11.10.2018 року.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року апеляційні скарги Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України та заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави Чопського прикордонного загону Державної прикордонної служби України задоволено. Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.04.2018 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Продовжено строк затримання громадянина Республіки Судан - Республіки Судан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на три місяці з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з 11.04.2018 року до 11.07.2018 року включно.

Після перегляду рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 року було подано відповідачем, в якій останній просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 11.10.2017 року о 04 год. 20 хв. гр. ОСОБА_2 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 284 п. зн. в 3 км. від лінії державного кордону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину, у складі групи осіб поза межами пункту пропуску, без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України». Документи, що посвідчують особу, не пред`явив, термін дії посвідки на тимчасове проживання гр. ОСОБА_1 № НОМЕР_2 закінчився 01.10.2017 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2017 року у справі №308/10152/17 відповідача затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, на строк до 6 місяців.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року по справі № 308/10152/17 позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі України задоволено. На підставі ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворено громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

Чопський прикордонний загін 23.11.2017 року та 18.01.2018 року звертався до Посольства Республіки Судан із запитами про ідентифікацію відповідача, але відповіді на свої звернення не отримав.

Оскільки відповідач не має документів, які дають право на виїзд з України та відмовляється співпрацювати з органами УДМС з метою його ідентифікації, позивач звернувся з даним позовом до суду в порядку ст. 289 КАС України.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 року позов задоволено.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач без законних підстав перебуває на території України, а забезпечити його примусове видворення за межі України неможливо.

В апеляційній скарзі відповідач вказує про те, що оригінал паспорта громадянина Республіки Судан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться у м. Харкові за останнім місцем проживання останнього.

Також вказує, що на ім`я громадянина Республіки Судан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 26.04.2018 року видана довідка про звернення за захистом в Україні № 008654 з терміном дії до 26.05.2018 року, а тому останній перебуває на території України законно.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства було визначено ст. 183-7 КАС України в редакції на дату затримання відповідача та станом на даний час визначено ст. 289 КАС України (в редакції після 15.12.2017).

Частиною 2 статті 183-7 КАС України, що була чинною на час затримання відповідача, було передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов`язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Частиною 7 цієї статті у попередній редакції було встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду спірні правовідносини врегульовано ст. 289 КАС України, частиною 11 якої передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ч. 12 цієї статті про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до ч. 13 ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Пунктом 2.7 Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 року урегульовано порядок вжиття компетентними органами заходів щодо ідентифікації та документування іноземців. Цим пунктом передбачено:

- у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу);

- у разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС;

- у разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення з даним позовом до суду відповідачем не надано позивачу документів, що посвідчують його особу. В той же час надання адвокатом відповідача фотокопій паспорта ОСОБА_3 не є підтвердженням того, що такі документи надавалися позивачу з метою його ідентифікації.

Чопський прикордонний загін 23.11.2017 року та 18.01.2018 року звертався до Посольства Республіки Судан із запитами про ідентифікацію відповідача, але відповіді на свої звернення не отримав.

Таким чином, Чернігівським прикордонним загоном у шестимісячний термін вжито ряд відповідних заходів щодо ідентифікації особи та приналежності до громадянства Республіки Судан, проте, інформація з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документи, необхідні для ідентифікації особи так і не надійшли.

Враховуючи відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, що підтверджується матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи та наявність підстав для продовження строку затримання.

Відповідач в апеляційній скарзі вказує, що обов`язковою умовою для продовження строку затримання є перебування особи на території України незаконно, зазначаючи при цьому, що громадянину Республіки Судан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 26.04.2018 року видана довідка про звернення за захистом в Україні № 008654 з терміном дії до 26.05.2018 року, а тому останній перебуває на території України законно.

Проте, оскаржуване рішення винесене судом першої інстанції 10.04.2018, тобто до отримання останнім довідки про звернення за захистом в Україні (26.04.2018), а тому станом на дату подання даного позову та винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, позивач перебував на території України незаконно.

У зв`язку з цим, враховуючи також, що відповідачу було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, вищенаведені доводи апелянта відхиляються.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновку суду першої інстанції про продовження строку затримання на шість місяців з посиланням на ст. 58 Конституції України, колегія суддів не розглядає, оскільки таким доводам апелянта надано правову оцінку у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року по даній справі, що винесена за наслідками розгляду апеляційних скарг Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України та заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави Чопського прикордонного загону Державної прикордонної служби України на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КАС України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, за результатами розгляду апеляційної скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд приймає постанову відповідно до статті 315 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями ст.ст. 272, 289, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Повний текст постанови виготовлено 22.05.2018