Справа № 806/2283/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/2283/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря Шведюк М.М.,

представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "07" листопада 2017 р. у справі за позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 43949,10 грн.,

суддя в 1-й інстанції - Романченко Є.Ю.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення постанови - м. Житомир,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2017р. позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь державного бюджету в особі Головного управління ДФС у Житомирській області податковий борг у сумі 43149,10 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що зі змісту позовної заяви не вбачається ні суть порушень, ні обставини та докази, що їх підтверджують, ні наказу на проведення податкової перевірки працівниками ГУ ДФС України в Житомирській області, суми заборгованостей, ні строк їх виникнення. Вважає, що відсутність посилань на податкову заборгованість ФОП ОСОБА_2 та наказу про проведення податкової перевірки в акті планової виїзної документальної перевірки Коростенської ОДПІ є прямим спростуванням доводів ГУ ДФС України в Житомирській області. Зазначає, що діяли лише обмеження на перевірку у 2015 та 2016 роках, установлене Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДФС у Житомирській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2017р. - без змін, так як винесена з дотриманням норм як матеріального так і процесуального права.

Відповідач у відповіді на відзив просить задовольнити апеляційну скаргу про скасування постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2017р. за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Житомирській області про стягнення податкового боргу у сумі 43149,10 грн. Зазначає, що позивачу відомо про те, що справа №806/1723/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Коростенської ОДПІ ГУ ДФС України в Житомирській області про скасування податкової вимоги знаходиться на розгляді у Вищому адміністративному суді України справа К/800/21913/17 від 03.07.2017р., тому дана справа повинна бути зупинена до розгляду на підставі ст.236 ч.1 п.3 КАС України - неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного, ... до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі (ВАСУ від 03.07.2017р.). Вважає, що відзив на апеляційну скаргу не відповідає вимогам ч.2 ст.162 КАС України: не зазначено у відзиві номера телефонів, електронні адреси в тому числі і ГУ ДФС, анкетні дані ФОП ОСОБА_2 (число, місяць, рік народження).

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець та як платник податків перебуває на податковому обліку в Коростенській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

01.02.2016р. Коростенською Об'єднаною ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області, на підставі матеріалів оперативного управління ГУ ДФС у Житомирській області від 16.01.2016р. та пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, згідно з абз.5, 11 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № про застосування до ОСОБА_2 суми штрафних санкцій у розмірі 30000 грн;

- №, яким до відповідача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 17000 грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення вручені відповідачу 02.02.2016р., про що свідчать відмітки на них.

Враховуючи те, що відповідачем податкові повідомлення - рішення оскаржені не були та всупереч визначеним вимогам Податкового кодексу України суми штрафних (фінансових) санкцій в повному обсязі сплачено не було, тому відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, суми штрафних санкцій, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях № та № від 01.02.2016, вважаються податковим боргом.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абз. 5); зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень (абз. 11).

Згідно з ч.4 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп.5.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України).

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (абз.1 п.59.1 ст.59 ПК України ).

31.08.2016р. Коростенською ОДПІ виставлено ОСОБА_2 податкову вимогу №2655-17 на суму узгодженого податкового зобов'язання у розмірі 45800,00 грн., вимога отримана відповідачем і оскаржена ним до Житомирського окружного адміністративного суду.

Постановою суду від 07.02.2017р. в справі №806/1723/16, яка ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017р. залишена без змін, у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкової вимоги відмовлено.

Судове рішення в справі № 806/1723/16 набрало законної сили, відтак податкова вимога від 31.08.2016р. є чинною, а зазначена в ній сума податкового боргу належить до стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017р.) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналогічні положення закріпленні в ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Враховуючи те, що відповідачем частково сплачено суму штрафу, визначену контролюючим органом, тому залишок відповідно до податкового повідомленням-рішенням від 01.02.2016р. № становить 26000,00 грн. Сума штрафу, визначена податковим повідомленням-рішенням від 01.02.2016р. № складає 17000,00 грн.

При цьому зведений розрахунок сум податкового боргу, які не були задоволені боржником протягом строку встановленого для їх погашення, сформований ГУ ДФС у Житомирській області свідчить про нарахування відповідачу, відповідно до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, пені в розмірі 149,10 грн., на день розгляду справи судом загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед бюджетом становить 43149,10 грн.

Відповідно до 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "07" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "21" травня 2018 р.