Справа № 630/242/18
Суддя: Дем'яненко І. В.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 630/242/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 травня 2018 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області в режимі відеоконференції з Київським районним судом м. Полтави у порядку спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_2, до інспектора роти №4 2-го батальйону УПП в м. Харків рядового поліції Демченка Віктора Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з адміністративним позовом до інспектора роти №4 2-го батальйону УПП в м. Харків рядового поліції Демченка В.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач просить визнати дії відповідача неправомірними та скасувати постанову серії ВР № 263602 від 13 квітня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності Демченка В.В. за ч.3 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що він під час здійснення своїх трудових обовязків, 13 квітня 2018 року о 13 год. 15 хв. керував автомобілем Renault Master д.н. НОМЕР_1. В м. Харків по вул. Гвардійській,15 відповідач склав постанову серії ВР № 263602 від 13 квітня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності Демченка В.В. за ч.3 ст. 121 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови у автомобіля відсутній технічний огляд. Позивач з вказаною постановою не згоден, оскільки строк експлуатації автомобіля складає менше 2 років, тому він не підлягає обовязковому технічному огляду.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, але в судове засідання не зявився без поважних причин. Про причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Оскільки відповідач є субєктом владних повноважень, повідомлений про дату час і місце розгляду справи, суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків..

Відповідно до постанови серія ВР № 263602 від 13 квітня 2018 року,ОСОБА_1 звинувачують у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП, за порушення пп. 31.3.б ПДР України відсутність документу, підтверджуючого обовязкове проходження медичного огляду.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу означений автомобіль Renault Master є спеціалізованим вантажним автомобілем тип кузову фургон малотоннажний-В, рік випуску 2017, маса без навантаження 1891 кг (а.с.6).

Як вбачається із договору купівлі - продажу транспортного засобу № АМ3003423 від 03 квітня 2017 року Renault Master 2017 року випуску (а.с.7-8). Зазначене також вбачається із акту приймання - передачі транспортного засобу Renault Master від 12 квітня 2018 року (а.с.9).

Відповідно до «б» п. 31.1. розділу 31 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обовязків технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ч.3 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу.

Разом з тим, положеннями статті 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачена періодичність проходження обов»язкового технічного контролю, зокрема для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3.5 тонн, причепів до них із строком експлуатації більше двох років.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають лише:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Таким чином, як установлено судом, транспортний засіб позивача відповідно до його свідоцтва про реєстрацію та технічних характеристик важить 1891 кг, 2017 року , експлуатується менше двох років, вага його менша за 3,5 тони та не підлягає обовязковому технічному контролю.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121КУпАП відповідачем до суду не надано. Проте, із наданих позивачем документів вбачається, що він діяв правомірно, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до цього положення закону відповідач повідомлявся належним чином та йому пропонувалося надати відзив на позов з посиланням на відповідні докази, однак будь яких заперечень та доводів в обґрунтування правомірності своїх дій відповідач суду не надав.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Заява № 17444/04) 21.10.2010 року, вимоги п. 3ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п.1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є «необхідним» для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п.3 ст.6 Конвенції, взятого в поєднанні з п.1 ст.6 Конвенції.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Відповідно до п.п. 2.2 п. 2 рішення Конституційного Суду України від 25 травня 2015 року № 5-рп/2015 у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2 ч.1ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити поряд з іншими обов'язковими даними також час вчинення правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст.6, 9, 44, 73-78, 90, 241-243, 244-246, Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1, інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_2, до інспектора роти №4 2-го батальйону УПП в м. Харків рядового поліції Демченка Віктора Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВР № 263602 від 13 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 340 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Роз'яснити особам, які беруть участь у справі, що з повним текстом рішення суду вони можуть ознайомитись в приміщенні Люботинського міського суду Харківської області 22 травня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 18 травня 2018 року

Суддя (підпис) І.В. Демяненко