Справа № 826/4926/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 травня 2018 року м. Київ № 826/4926/18

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправної бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 27.03.2018 позовну заяву залишено без руху, зокрема, запропоновано подати пояснення та докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

27.04.2018 позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду. В обгрунтування поважності пропущення строків звернення до адміністративного суду зазначає, що нею у 2015 році було надано довіреність фізичній особі юристу Лукяненко Л.П. на представлення інтересів з метою повернення депозитних коштів з АП "Дельта Банк". Однак, в подальшому представник почав уникати контакту з позивачем, що слугувало підставою для повернення позовних заяв.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Даний позов поданий до канцелярії суду 26.03.2018.

Відповідно до частини третьої другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ч.1,2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На виконання вимог ухвали суду позивачем подано заяву від 27.04.2018 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначено, що представник позивача з 2015 року в судовому порядку намагалася вирішити дане питання, однак внаслідок несумлінного виконання своїх обов'язків (повернення позовних заяв від 29.01.2016, від 23.03.2016, від 12.05.2016), що зумовило необхідність звернення до суду з даним позовом.

В контексті наведеного суд зазначає, що згідно частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 24.02.2015 року між гр. ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у гривнях № 2630/777/228951.

На виконання умов даного договору було зараховано грошові кошти в сумі 200 000,00 грн.

Водночас, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51, згідно якого запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних особі на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664, прийнято рішення відкликати банківську ліцензію та ліквідувати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на виконання постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 прийнято рішення від 02.10.2015 № 181, згідно якого розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова Владислава Володимировича.

Позивач стверджує, що 16.09.2015 позивачем була подана заява-запит Уповноваженій особі Фонду щодо включення чи не включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Також вказує, що вона неодноразово зверталася на телефонну "гарячу" лінію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

17.11.2015 позивачем подана заява про включення її до реєстру вкладників акцептованих вимог щодо виплати гарантованої суми відшкодування.

Як вбачається із бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", ОСОБА_1 вже зверталась до Окружного адміністративного суду м. Києва із аналогічними цьому позовами до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк".

Зокрема, ухвалою суду від 31.12.2015 (справа №826/28056/15) позовну заяву позивача залишено без руху у зв'язку з недотриманням вимог ст. 106 КАС України та надано строк для усунення визначених у ній недоліків. Зазначена ухвала позивачем не оскаржувалась. Ухвалою суду від 29.01.2016 позовну заяву повернуто позивачу. Ухвала не оскаржувалася позивачем.

Окрім того, ухвалою суду від 23.02.2016 (справа №826/2435/16) позовну заяву позивача залишено без руху у зв'язку з недотриманням вимог ст. 106 КАС України та надано строк для усунення визначених у ній недоліків. Зазначена ухвала позивачем не оскаржувалась. У зв'язку з тим, що станом на 23.03.2016 позивач не виконав вимог ухвали від 23.03.2016, ухвалою суду від 23.03.2016 позовну заяву повернуто позивачу. Ухвала не оскаржувалася позивачем.

Також, ухвалою суду від 15.04.2016 (справа №826/6052/16) позовну заяву позивача залишено без руху у зв'язку з недотриманням вимог ст. 106 КАС України та надано строк для усунення визначених у ній недоліків. Зазначена ухвала позивачем не оскаржувалась. У зв'язку з тим, що станом на 12.05.2016 позивач не виконав вимог ухвали від 15.04.2016, ухвалою суду від 12.05.2016 позовну заяву повернуто позивачу. Ухвала не оскаржувалася позивачем.

Оцінюючи зазначені обставини в контексті наявності у зв'язку з цим поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд зазначає, що невиконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху та подальше повернення позову, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки не зумовлені наявністю непереборних обставин, які б об'єктивно перешкоджали зверненню до суду, а в даному випадку зумовлені порушенням позивачем вимог процесуального законодавства.

В контексті наведеного слід додати, що відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 13.09.2012 (№ П/9991/957/12), не свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом залишення без руху аналогічного позову у зв'язку з недодержанням вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення цього позову у зв'язку з усуненням не в повному обсязі недоліків, зазначених в ухвалах, залишення аналогічного позову без розгляду у зв'язку з пропуском встановленого законом строку звернення до суду та не обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

З наведеного у сукупності вбачається, що позивачем при зверненні із даним позовом до суду, враховуючи його подання до канцелярії суду 26.03.2018, пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України.

За таких обставин позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з указаною правовою нормою позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Позивач був попереджений про наслідки недотримання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись частиною другою статті 123 та частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути повернути позивачеві разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 з урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій