Справа № 380/110/18
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 380/110/18 Суддя (судді) першої інстанції: Косович Т.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

представника відповідача - Анцупова Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу виконавчого комітету Тетіївської міської ради в особі відділу державного архітектурно-будівельного контролю на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Тетіївської міської ради в особі відділу державного архітектурно-будівельного контролю про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Тетіївської міської ради в особі відділу державного архітектурно-будівельного контролю, в якому просив скасувати постанову № 05-12/05 від 18.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу в сумі 6800 грн. та закрити провадження у справі.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року та постановити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт звертав увагу суду апеляційної інстанції на те, що ним неодноразово акцентувалась увага місцевого суду на те, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду адміністративної справи, при цьому будучи належним чином повідомлений останній прибув на її розгляд та надавав письмові пояснення, які на його думку мали б бути враховані при винесенні спірної постанови. Крім того, апелянт зазначив, що помилкове посилання на інший абзац пункту 14 Порядку не може свідчити про незаконність кваліфікації адміністративного правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_4

Позивачем на апеляційну скаргу подано відзив, в якому зазначено, що контролюючим органом порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП та не наданого йому можливості взяти участь у розгляді справи, надати необхідні пояснення та документи, які б спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Представник позивача у судове засідання не з'явив про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином. Разом з тим, подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, а також те, що відповідно до ст.286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності розглядаються у десятиденний строк, колегія суддів відповідно ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2017 року на підставі наказу №06-04/15 від 23 червня 2017 року «Про затвердження плану перевірок із здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на III квартал 2017 року» відповідачу було видано направлення для проведення планової перевірки будівництва гаражів та побутового приміщення по АДРЕСА_1 щодо дотримання суб'єктом містобудування ОСОБА_4 вимог у сфері містобудівної діяльності.

29 вересня 2017 року при здійсненні перевірки у присутності позивача, інспектором був складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Крім того, інспектором було винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким позивача зобов'язано в строк до 29 листопада 2017 року привести фактичне використання земельної ділянки у відповідність до її цільового призначення, виготовити проектну документацію на будівництво, зареєструвати повідомлення про початок будівельних робіт та протягом одного місяця з дня реєстрації повідомлення ввести об'єкт в експлуатацію.

Відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2017 року.

Вказані акт, припис та протокол про адміністративне правопорушення були вручені позивачу 29 вересня 2017 року під розписку.

06 жовтня 2017 року начальником відділу в присутності ОСОБА_4 було винесено постанову №06-07/35 по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача за вчинення правопорушень, передбачених ч.5, ч.9 ст.96 КУпАП, накладено штраф в розмірі 10200 грн.

Оскільки у встановлений термін позивач не повідомив про виконання (невиконання) вимог припису, спеціалістом на підставі наказу №06-04/42 від 20 грудня 2017 року та направлення №06-06/68 від 21 грудня 2017 року було проведено позапланову перевірку виконання вимог припису від 29 вересня 2017 року позивачем.

29 грудня 2017 інспектором був складений акт перевірки №06-18/32, припис про усунення порушень та протокол про адміністративне правопорушення від 29 грудня 2017 року, в якому була визначена дата його розгляду - 18 січня 2017 року, час та місце.

18 січня 2018 року в.о. начальника відділу була винесена постанова №05-12/05 по справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що позивач не виконав вимог припису від 29 вересня 2017 року, чим порушив абзац 4 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, за що останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн.

Не погоджуючись з такою постановою позивач звернувся до суду про її скасування.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Поняття державного архітектурно-будівельного контролю міститься у ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) в редакції, чинній на час перевірки позивача, та означає сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Частиною 2 ст. 41 Закону № 3038-VI встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правилами ст.26 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно з п.1 ч.1 ст.34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється (ч.8 ст.39 Закону №3038-VI).

Таким чином, аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що здійсненню будь-якого з видів будівельних робіт, передує повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт. А експлуатація закінченого об'єкта будівництва дозволяється тільки після прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року (далі - Порядок № 553) позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

За приписами п.п. 16, 17 Порядку № 553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, встановлених цим Порядком.

Згідно з п. 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Пунктом 18 Порядку № 553 встановлено, що акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку (п. 19 Порядку № 553).

Відповідно до п. 20 Порядку № 553 протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначалось вище, 29 вересня 2017 року відповідачем складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а 06 жовтня 2017 року постанову №06-07/35 по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача за вчинення правопорушень, передбачених ч.5, ч.9 ст.96 КУпАП, накладено штраф в розмірі 10200 грн.

13 жовтня 2017 року позивачем було сплачено зазначений штраф у розмірі 10200 грн.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що станом на 29 грудня 2017 року, а саме на час складання відповідачем акту перевірки №06-18/32, припису про усунення порушень та протоколу про адміністративне правопорушення від 29 грудня 2017 року, позивачем вчинялися дії чи приймалися міри на виконання вимог припису щодо приведення фактичного використання земельної ділянки у відповідність до її цільового призначення, виготовлення проектної документації на будівництво, реєстрування повідомлення про початок будівельних робіт та протягом одного місяця з дня реєстрації повідомлення ввести об'єкт в експлуатацію. Крім того, позивач не повідомляв відповідача й про наявність обставин, які перешкоджають виконанню припису чи ускладнюють його виконання.

Не виконуючи вимог припису від 29 вересня 2017 року позивач порушив норми встановлені ч.1 ст.34, ч.8 ст.39, абз.2 ч.2 ст.24 Закону №3038-VI, що становить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП.

Щодо повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, то в матеріалах справи містяться докази щодо направлення на адресу позивача поштою акту перевірки, припису та протоколу про адміністративне правопорушення від 29 грудня 2017 року із зазначенням часу та місця розгляду справи. З наявних у матеріалах справи копії конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №650 від 29 грудня 2017 року вбачається, що останні повернулися на адресу відповідача з відміткою «за закінченням зберігання».

Розгляд справи про адміністративне правопорушення за невиконання вимог припису відбувся в зазначений в протоколі день та час, а саме 18 січня 2018 року. При цьому, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення був присутній позивач, який надавав письмові пояснення, про що було здійснено запис на зворотній стороні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

В даному випадку відсутність у матеріалах справи доказів вручення повідомлення позивачу про час і місце розгляду справи не може бути підставою для висновку про допущення відповідачем порушення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП, оскільки фактично позивач був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та мав можливість надавати пояснення, докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

До того ж, згідно ст. ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою лише при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу.

Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що вказані вище документи були вручені за довіреністю (третій особі, не відомо кому) лише 26 січня 2018 року, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошти, суд не приймає до уваги оскільки у матеріалах справи наявні докази протилежного.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що відповідачем вчинено всі передбачені законодавством дії для належного повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення за невиконання вимог припису.

Крім того, з наведених обставин, не можна зробити висновок, що розгляд справи без участі особи, щодо якого її порушено, є беззаперечною підставою для скасування рішення про накладення штрафу.

Такий правовий наслідок може мати місце за умови, що через неналежне повідомлення особа, була позбавлена права (можливості) надати докази, які б могли вплинути на правову кваліфікацію її діяння.

При цьому, ні до суду першої інстанції ні до апеляційного суду позивач не надав таких доказів.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанцій про те, що відповідач неналежним чином кваліфікував адміністративне правопорушення, а саме у оскаржуваній постанові зазначив про порушення абзацу 4 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (ненадання необхідних пояснень та документів), за що позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, хоча вказана норма передбачає відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, з огляду на наступне.

Як було зазначено вище, перевіркою було встановлено, що позивач не виконав саме вимоги припису від 29 вересня 2017 року. Вказані обставини були зафіксовані в акті, приписі та протоколі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що помилкове посилання відповідача на інший пункт Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю не може свідчити про незаконність кваліфікації адміністративного правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_4

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, вжив всіх належних заходів для повідомлення позивача про розгляд адміністративної справи, направлення процесуальних документів на адресу позивача рекомендованим листом, правильно встановив обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 150, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Тетіївської міської ради в особі відділу державного архітектурно-будівельного контролю - задовольнити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев