Справа № 607/2999/18
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2018 Справа №607/2999/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА №810592 від 04.01.2018 року, якою його визнано винним за ч.5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 04.01.2018 р. о 14.50 год., керуючи транспортним засобом ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку на парковці біля торгового центру «НОВУС», що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул.Перля, 3, однак жодних знаків, які б чітко вказували, що це місце, яке призначене для безоплатного паркування осіб з інвалідністю або осіб, які перевозять осіб з інвалідністю, як зазначено в ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не було: ні дорожньою розміткою 1.30 - місце для інваліда, тому що все було вкрито болотом; ні розпізнавального знака «Водій з інвалідністю», а тому він не згідний з тим, що зазначене адміністративне правопорушення він вчинив свідомо. За таких обставин, позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно та необґрунтовано, без зясування дійсних обставин справи, а тому просить її скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Після дослідження письмових доказів та матеріалів відеозйомки, позивач провину у вчиненні адмінправопорушення визнав, просить обмежитися попередженням.

Представник відповідача УПП у Тернопільській області ДПП ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечила, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, винесену уповноваженою посадовою особою, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, а тому в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. В останнє судове засідання представник відповідача не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення та дослідивши докази, судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається із постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА №810592 від 04.01.2018 року та наданих в судовому засіданні пояснень, ОСОБА_1 04.01.2018 р. о 14.50 год., керуючи ТЗ ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на місці, що призначене для безоплатного паркування осіб з інвалідністю або осіб, які перевозять осіб з інвалідністю, позначене дорожньою розміткою 1.30 - місце для інваліда, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Перля, 3, торговий центр «НОВУС»,парковка, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, дорожня розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких встановлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю». Стоянка транспортних засобів, не задіяних в обслуговуванні осіб з інвалідністю, не дозволяється.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено диск із відеофіксацією з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції та фотознімок стоп-кадру відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського за 04 січня 2017 року 15 год. 56 хв., якими підтверджується факт наявності дорожньої розмітки 1.30 біля торгового центру «Новус» по вул. Перля, 3 у м. Тернополі, де здійснив зупинку позивач того ж дня. Ознайомившись із вказаним відеозаписом, судом встановлено, що останній містить докази зупинки транспортним засобом ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія таксі ОСОБА_1 04.01.2018 р. о 14.50 год., на місці, що призначене для безоплатного паркування осіб з інвалідністю або осіб, які перевозять осіб з інвалідністю, позначене дорожньою розміткою 1.30 - місце для інваліда, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Перля, 3, торговий центр «НОВУС»,парковка, а отже відповідачем подано належні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП. З огляду на викладене, наданий відеозапис та фотознімок стоп-кадру відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського за 04 січня 2017 року 15 год. 56 хв. підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП.

Вказані вище обставини свідчать про доведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про доведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови провина особи у вчиненні правопорушення належним чином доведена, позивачем в судовому засіданні не представлено доказів, які б спростовували вчинення ним вказаного у постанові правопорушення.

Окрім цього суд не вбачає підстав змінювати застосований до позивача захід стягнення, оскільки суму штрафу визначено мінімально в межах санкції статті КУпАП, й також суд відзначає, що правопорушення було вчинено позивачем під час надання послуг з перевезення пасажирів в таксі, а відтак до представника зазначеної професії слід застосовувати вищі стандарти забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА №810592 від 04.01.2018 року відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_5