Справа № 168/274/18
Суддя: Назарук О. В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 168/274/18
Провадження № 2-а/168/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар с/з - Таксюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону 1 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Веремчука А.П. про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривня за порушення «Правил дорожнього руху» незаконними та скасувати постанову відповідача серії АР № 446708 від 08 березня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою інспектора роти № 5 батальйону № 1 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП Веремчука А.П. від 08 березня 2018 року його притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн., за порушення правил користування ременем безпеки, встановлених п.2.3 «в» ПДР України. Дану постанову вважає незаконною та необґрунтованою з наступних підстав. Зазначає, що відповідачем не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність. Крім того розгляд даної справи було проведено по вул. Брестська, 199 у м. Ковель, тобто безпосередньо на місці зупинки автомобіля, а не в приміщенні управління поліції з розглядом клопотань водія, роз'яснення йому прав та надання можливості скористатись правовою допомогою адвоката. Зокрема вказує, що під час оформлення постанови надавав особисті пояснення інспектору поліції, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не має, оскільки він рухався з пристебнутим ременем безпеки, будь-якої аварійної ситуації не створював та без порушення ПДР України. Однак, вказані пояснення інспектор не взяв до уваги, об'єктивно та всебічно не дослідив всіх обставин справи, на прохання позивача будь-яких доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення не надав. Під час розгляду адміністративної справи та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, інспектором грубо порушено вимоги статті 268 КУпАП щодо можливості заявляти під час розгляду клопотання, давати пояснення, відстоювати свою позицію та скористатись правовою допомогою адвоката. За таких обставин вважає, що постанова серії АР № 446708 від 08 березня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам закону, оскільки винесена без врахування його пояснень, з порушенням порядку розгляду справи, за відсутності будь-яких доказів порушення ПДР України, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримав з підстав наведених у ньому. Просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення та провадження по справі закрити. У подальшому подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що дії інспектора були правомірними, а винесена постанова законною. Вказує, що відповідач, виявивши правопорушення, застосував превентивні заходи такі, як зупинення транспортного засобу з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу, встановивши особу порушника, розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення. Заслухав усні пояснення ОСОБА_2 по факту вчинення ним правопорушення та врахувавши рапорт інспектора Новікова І.С. притягнув водія до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП. Крім того вказує, що позивачем не надано до матеріалів адміністративного позову жодних доказів на спростування вчинення ним адміністративного правопорушення. Постанову оголошено негайно після закінчення розгляду справи. Зазначає, що з урахуванням приписів статті 258 КУпАП в даному випадку при вчиненні адміністративного правопорушення пов'язаного з безпекою руху передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП чітко визначена правова можливість для поліцейського патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення. Крім того відповідач надав DVD-R диск з відеозаписом, з місця розгляду справи про адміністративне правопорушення. Посилаючись на вказані обставини, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 08 березня 2018 року інспектор роти № 3 батальйону 1 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Веремчук А.П. виніс постанову серії АР № 446708 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, згідно з якою 08 березня 2018 року о 14 год. 00 хв., водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Деу Ланос», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив пункт 2.3 (в) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП (аркуш справи 5).

Згідно з пунктом 2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач в адміністративному позові вказує на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, про те, що порушено його право заявляти клопотання під час розгляду справи, давати пояснення, відстоювати свою позицію та скористатись правовою допомогою адвоката, а також на те, що особисті пояснення надані інспектору поліції, що підстав для притягнення до адміністративної відповідальності не має, оскільки він рухався з пристебнутим ременем безпеки не були взяті до уваги.

Відповідно до статті 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідач у відповідності до пункту 9 частини 1 статті 31, статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» не позбавлений можливості фіксувати розгляд справи про адміністративне правопорушення за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського.

З наданого відповідачем відеозапису на DVD-R диску вбачається, що даний відеозапис містить інформацію лише про те, як інспектор оголошує ОСОБА_4 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та обставини відмови від отримання зазначеної постанови Іншої інформації як то зупинка транспортного засобу позивача, роз'яснення йому процесуальних прав тощо вказаний доказ не містить, хоча на нього інспектор посилається як на доказ правомірності законності та дотримання визначеної статтею 279 КУпАП процедури розгляду справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» надано роз'яснення про те, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що порушення позивачем пункту 2.3 «в» ПДР України, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статті 121 КАС України, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідач як доказ на підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП надав рапорт інспектора роти № 2 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Новікова Т.М. від 08 березня 2018 року.

В рапорті зазначено, що близько 14 год. 00 хв. 08 березня 2018 року під час несення служби в складі екіпажу № 203 з старшим лейтенантом Веремчуком А.П. він побачили як водій автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався по вул. Брестській в м. Ковель не був пристебнутий паском безпеки.

Разом з тим, у суду виникають сумніви в тому, що даний рапорт оцінювався інспектором як доказ, оскільки відсутня відповідна відмітка у графі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, крім цього рапорт адресований т.в.о. начальника відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області майору поліції Михалко Т.М., разом з тим, постанову на місці вчинення правопорушення серії АР № 446708 виніс інспектор Веремчук А.П. розглянувши його як доказ. Інших доказів, які би підтверджували факт вчинення правопорушення, не надано суду.

Отже, обґрунтованими є доводи позивача про те, що доказів вчинення правопорушення відповідачем не надано, крім цього працівником поліції не спростовано твердження позивача щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4

Відповідно, посилання позивача про порушення відповідачем вимог статті 276 КУпАП є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, однак не впливають на висновок суду про задоволення позову.

Доводи відповідача про те, що позивачем не надано до матеріалів адміністративного позову жодних доказів на спростування вчинення ним адміністративного правопорушення суд відхиляє, оскільки в даному спорі обов'язок доказування покладений відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, не на позивача, а на відповідача, як суб'єкта владних повноважень.

Інші доводи відповідача суд відхиляє, оскільки вони не доведені належними і допустимими доказами та спростовуються дослідженими вище обставинами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 286 КАС України, суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З огляду на вище наведене, суд дійшов висновку, що доказів на спростування доводів позивача щодо недотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про скасування постанови, а у відповідності до пункту 2 частини 3 статті 286 КАС України надіслання справи про адміністративне правопорушення за частиною 5 статті 121 КУпАП відносно ОСОБА_2 на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Керуючись статтями 2, 5, 9, 10, 77, 194, 211, 229, 241-246, 286, 295-297 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону 1 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Веремчука А.П. про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 3 батальйону 1 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Веремчука А.П. від 08 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 надіслати на новий розгляд до відділу організації несення служби в місті Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Назарук