Справа № 820/811/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 травня 2018 р. № 820/811/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денисенко А.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Славянка" (вул. Полтавський шлях, буд. 123, к. 9,м. Харків,61064, код ЄДРПОУ

) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код ЄДРПОУ

) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Славянка», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.11.2017р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає приписам чинного законодавства, порушує права та законні інтереси позивача.

Зокрема, позивач вказує, що приймаючи оскаржуване рішення, позивач самостійно, в позасудовому порядку, фактично визнав нікчемними правочини і дані, вказані позивачем як платником податків в податкових деклараціях, що призвело в подальшому до неправомірного нарахування сум податку на додану вартість та штрафних санкцій.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Відповідач, згідно наданого до суду відзиву позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити через безпідставність.

При цьому він вказав, що в ході відпрацювання контрагента позивача СВК «Велика Рідня», по взаємовідносинах з яким позивачем було сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, було виявлено фактичну неможливість здійснення даним контрагентом господарської діяльності, що в сукупності з дослідженими документами, наданими позивачем до податкової перевірки, свідчить про фактичну нікчемність укладених позивачем з даним контрагентом угод, що, в свою чергу, призвело до неправомірного нарахування позивачем податку на додану вартість.

В судовому засіданні представник відповідача позов також не визнав та просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення учасників процесу, які прибули до суду, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в жовтні 2017 року контролюючим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з СВК «Велика Рідня» (податковий номер 40709593) за грудень 2016 року, січень, лютий, квітень 2017 року.

За наслідками проведеної перевірки було складено акт від 17.10.2017р. №15689/20-40-14-11-11/31341503 (а.с. 13-29), за висновками якого встановлено порушення позивачем вимог п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податкового зобовязання в розмірі 192420 грн., в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 192420 грн., в тому числі: в грудні 2016 року на суму ПДВ 20667 грн., в січні 2017 року на суму ПДВ 24031 грн., в лютому 2017 року на суму ПДВ 81802 грн., в березні 2017 року на суму ПДВ 65920 грн.

За наслідками розгляду вказаного акту перевірки, контролюючим органом прийнято оскаржуване в даній справі податкове повідомлення рішення від 08.11.2017р. № НОМЕР_1 (а.с. 12), відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в загальній сумі 240 525, 00 грн., в тому числі за основним платежем: 192 420 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 48 105грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду. Провадження у справі відкрито судом 09.02.2018р. та підготовче провадження закінчено 25.04.2018р.

Судом встановлено, що доходячи висновку про наявність виявлених перевіркою порушень та необхідність прийняття оскаржуваного в даній справі рішення, відповідач виходив з того, що позивач у перевіреному періоді мав господарські правовідносини з СВК «Велика Рідня» (податковий номер 40709593) з продажу замінника молочного жиру «Віолія мол жир 3 «ЕАК» на загальну суму 1160922 грн., в звязку з якими ним було сформовано податковий кредит з податку на додану вартість.

При цьому контролюючим органом було взято до уваги інформацію, отриману від органів державної фіскальної служби, за якою СВК «Велика Рідня» було створено без мети здійснення реальної господарської діяльності.

Доходячи такого висновку, контролюючий орган врахував, що згідно отриманої ним інформації керівник СВК «Велика Рідня» ОСОБА_3 в межах розслідування кримінальної справи надала пояснення, згідно яких вона пояснила, що фактично до діяльності СВК «Велика Рідня» не причетна, здійснила реєстрацію вказаної юридичної особи на прохання іншої особи, наміру здійснювати господарську діяльність вона не мала.

Таким чином, як вказує відповідач, ним встановлено неможливість фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та СВК «Велика Рідня», оскільки, підсумовуючи зібрані дані відповідач дійшов висновку, що наслідком податкового обліку має бути лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, отже у позивача не було підстав для податкового обліку вказаних господарських операцій.

Проте суд з такими висновками контролюючого органу не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи встановлено, що між позивачем та СВК «Велика Рідня» 15.12.2016р. було укладено договір № 15.12.16. (а.с. 42), відповідно до якого позивач (продавець) продав, а СВК «Велика Рідня» (покупець) придбав на умовах цього договору масложирову продукцію в кількості, асортименті та за цінами, що визначені в накладних на товар.

Фактичне виконання вказаного договору підтверджено наданими до суду копіями видаткових накладних, згідно яких було здійснено поставку замінника молочного жиру «Віолія-молжир 3 ЕАК (20 кг) (а.с. 44, 46, 48, 50, 52, 54,56,58, 60,62, 64, 66), актів приймання передачі товару (а.с. 68-78), товарно-транспортних накладних (а.с. 45,47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, 67).

Факт надходження оплати за поставлений товар встановлено під час проведення податкової перевірки та зафіксовано згідно акту перевірки від 17.10.2017р. № 15689/20-40-14-11-11/31341503, а відтак сторонами дана обставина визнана. Крім того оплата за товар підтверджується копією зведеного меморіального ордеру ПАТ «Скай Банк» (а.с. 98).

В звязку із вказаними господарськими операціями позивачем на адресу СВК «Велика Рідня» виписано податкові накладні (а.с. 79-95), наявність яких сторонами у справі не заперечується. Суми податку на додану вартість за вказаними податковими накладними включено до складу податкових зобовязань, які відображені в реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за грудень 2016 року в сумі ПДВ 20 667 грн., січень 2017 року в сумі ПДВ 52 500 грн., лютий 2017 року в сумі 53 333 грн., березень 2017 року в сумі 65 920 грн., квітень 2017 року в сумі 1 067 грн.

Щодо походження товару, який було продано позивачем СВК «Велика Рідня» судом встановлено, що його позивачем було придбано у ТОВ «Підволочиськ зерно» згідно договору від 06.01.2016р. № 60116 (а.с. 99-100) та договору від 03.01.2017р. № 10117 (а.с. 101). Фактичне постачання товару підтверджено наданими до суду копіями видаткових накладних (а.с. 103, 105, 107, 109, 111, 113, 115,117,119, 121, 123, 125), товарно-транспортних накладних (а.с. 104, 106, 108, 110, 112, 114, 116, 118, 120, 122, 124, 126). При цьому якість товару, що придбавався засвідчено посвідченнями про якість на замінники молочного жиру (а.с. 133-142).

Фактична наявність відповідних договорів, складених належним чином, а також наявність виписаних на адресу позивача податкових накладних, зареєстрованих належним чином, контролюючим органом не заперечується.

Відповідач, не визнаючи реальний характер господарських операцій між позивачем та його контрагентом в даній справі, наводить доводи щодо ознак нереальності здійснення господарської діяльності таким контрагентом.

Проте такі висновки, які контролюючий орган робить з аналізу встановлених ним фактів, суд вважає передчасними та такими, що не обґрунтовані належним чином стосовно порушень в податковій сфері.

При цьому суд зазначає, що копії долучених до матеріалів справи первинних і розрахункових документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

На підставі зазначених вище обставин суд доходить висновку, що подані позивачем документи, підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесення покупцем витрат у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з його власності свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Можливі недоліки деяких первинних документів не можуть слугувати підставою для невизнання господарської операції, що ними оформлена, за умови належного документального підтвердження даної господарської операції іншими доказами.

Крім того, суд зауважує, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від іншої особи, зокрема, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а відтак, якщо останній не виконав свого зобовязання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобовязання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для висновків про порушення платника податку щодо якого було проведено податкову перевірку, вимог податкового законодавства у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження здійснених господарських операцій та їх належного податкового обліку.

Наявні в справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад з метою проведення безтоварних операцій та отримання незаконної податкової вигоди.

Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при дослідженні матеріалів судової справи не виявлено.

Посилання контролюючого органу на те, що контрагент позивача СВК «Велика Рідня» фактично не мав наміру здійснити свою господарську діяльність, у тому числі виконати свої зобовязання за угодами, укладеними з позивачем, належними та допустимими доказами ним не підтверджено.

Зокрема, відповідач вказує, що згідно протоколу допиту свідка, який було проведено в межах розслідування кримінального провадження № 0000162 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України (а.с. 206-210), директор СВК «Велика Рідня» ОСОБА_3 пояснила, що здійснила реєстрацію вказаної юридичної особи за винагороду, а фактичну діяльність як керівник не здійснювала.

Посилаючись на правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постановах від 27.06.2017р. № 21-3418а16 та від 01.12.2015р. № 21-3788а15, відповідач, згідно наданого до суду відзиву, зазначає, що первинні документи, які стали підставою для формування податкових зобовязань, виписані на імя покупців, які не мали можливість фактично здійснювати господарські операції в звязку з відсутністю майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу, не можуть вважатись належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами. Крім того, як вказує відповідач, первинні документи, які стали підставою для формування податкових зобовязань та доходів, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами.

Оцінюючи вказані доводи, суд зауважує, що в спірних господарських операціях позивач виступав як продавець та його можливість фактично здійснювати власну господарську діяльність а ні в ході податкової перевірки, а ні при розгляді справи під сумнів не ставилась. Крім того, її підтверджено наданими до суду копією штатного розпису підприємства позивача (а.с. 127) та договорами оренди приміщень, необхідних для здійснення підприємницької (господарської) діяльності з актами прийому передачі до них (а.с. 143 - 159).

Щодо його контрагента у спірних господарських відносинах СВК "Велика Рідня" слід зазначити, що жодного вироку суду, про необхідність якого наголошує відповідач згідно своїх заперечень, яким би було встановлено фіктивну діяльність СВК «Велика рідня», відповідачем до суду не надано. А відтак презюмується добросовісний характер господарської діяльності вказаної особи, за наявності належних документів первинного обліку стосовно спірних правовідносин.

Також суд бере до уваги, що згідно наданої до суду копії нотаріально посвідченої заяви (а.с. 38) ОСОБА_3 надала пояснення, згідно яких вказала, що діяльність СВК «Велика Рідня» є реальною та здійснювалась для отримання прибутку.

Відтак, доводи контролюючого органу про нереальний характер діяльності СВК «Велика Рідня» є спірними та передчасними.

В звязку із встановленим суд зауважує, що пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а)придбання або виготовлення товарів та послуг;

б)придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у том;

зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду тг

передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік ре:

спільної діяльності);

в)отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, і

отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г)ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами опер

або фінансового лізингу;

г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст198 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку зокрема,з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх по використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є обєктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобовязань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобовязання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України"Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Враховуючи встановлену судом фактичну наявність спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентом, за яким ним в подальшому було правомірно сформовано податковий кредит, слід погодитися з доводами позовної заяви про необґрунтованість та протиправність оскаржуваного в даній справі податкового повідомлення-рішення відповідача.

В звязку з наведеним суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Також суд враховує, що будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, перевіривши оскаржуване в даній справі рішення контролюючого органу, що було прийнято за наслідками податкової перевірки позивача, суд доходить висновку про його невідповідність приписам чинного законодавства та дійсним обставинами справи.

В звязку з наведеним позовні вимоги про скасування цього рішення є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1,2, 6,7,19, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Славянка" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 08.11.2017р. №.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань (вул. Пушкінська, буд. 46,м.Харків, 61057, код 39599198), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Славянка" (вул. Полтавський шлях, буд. 123, к. 9,м. Харків,61064, код 31341503) суму сплаченого судового збору в розмірі 3607 (три тисячі шістсот сім) грн. 89 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 18 травня 2018 року.

Суддя О.В. Панченко