Справа № 264/1395/18
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1395/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А.М., за участю секретаря Солонської Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП, Дідур Ігоря Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Дідур Ігоря Івановича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову серії АР № 894892 від 02 березня 2018 року, а провадження у справі закрити. Вказана постанова вмотивована тим, що 02 березня 2018 року, по трасі Н-20 (Слов'янськ-Донецьк-Маріуполь) на 180 км., позивач керував ТЗ VOLKSWAGEN TRANSPORTER, н.з. НОМЕР_2, з забрудненим номерним знаком, що не давало змоги розібрати символи з відстані 20 метрів, крім того не мав при собі діючого полюсу обов'язкового страхування, чим порушив п.2.9в та п.2.1ґ ПДР України. На підставі цього позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.6 с.121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

У судове засідання позивач не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає що постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, також просив долучити до матеріалів справи в якості доказів оптичний диск з відеозаписом, а також провести розгляд справи за його відсутності.

За даних обставин суд вважає, що розгляд справи слід провести у письмовому провадженні, відповідно до частини 9 ст. 205 КАС України.

Суд, оцінивши доводи учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 894892 від 25 березня 2018 року, ОСОБА_1 02 березня 2018 року близько 09 год. 02 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по трасі Н-20 (Слов'янськ-Донецьк-Маріуполь) на 180 км., керував транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не давало змоги розібрати символи з відстані 20 метрів, крім того не мав при собі діючого полюсу обов'язкового страхування, чим порушив п.2.9в та п.2.1ґ ПДР України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.6 ст. 121 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами у даній справі в частині скасування постанови серії АР № 894892 є пояснення водія та відеозапис, а також копія листа страхової компанії «Еталон».

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису дійсно вбачається забруднений номерний знак НОМЕР_2, що підтверджує факт порушення позивачем п.2.9в ПДР України, проте, переглянувши наданий відеозапис, суд позбавлений можливості об'єктивно оцінити докази порушення позивачем п.2.1ґ ПДР України, оскільки не вбачається фактів які б достатньо та беззаперечно підтверджували наявність вини позивача. Оскільки із наданого позивачем листа страхової компанії «Еталон» серії АМ № 3430126 від 02 березня 2018 року вбачається, що строк його дії з 08 год. 02 березня 2018 року до 01 березня 2019 року. Тобто на момент винесення постанови, позивач мав діючий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП. Однак за відсутності будь-яких інших доказів на підставі яких поліцейським патрульної поліції вирішена справа, не відображення в постанові наслідків, що настали та які б враховувались при визначенні ступеню суспільної небезпечності адміністративного правопорушення, а також враховуючи те, що діями позивача не було створено перешкод або ж шкоди іншим учасникам дорожнього руху, а також зважаючи на те, що позивачем одразу ж, на місці було усунуте порушення п.2.9в ПДР України, суд приходить до висновку про малозначність даного правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищевикладене , суд дійшов висновку , що при розгляді справи стосовно притягнення позивача за ч.1 ст. 126 КУпАП було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано без застосування доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, обставини складу правопорушення (показання свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, тощо), що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

Також, що стосується притягнення позивача за ч.6 ст.121 КУпАП, суд вважає за можливе звільнити позивача від адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи, що відповідачами не надано належних доказів в підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП , позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 23, 33-34, 36, 121, 126, 251, 252, 256, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, ст.ст. 243 -246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Дідур Ігоря Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 894892 від 02 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч.6 ст.121 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення обмежившись щодо нього усним зауваженням, - на підставі ст.22 КУпАП.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: А. М. Іванченко