Справа № 826/16622/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури м. Києва про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до прокуратури м. Києва (далі - відповідач) в якому просив суд зобов'язати прокуратуру м. Києва видати довідку на ім'я позивача про заробітну плату начальника управління м. Києва станом на 01.10.2017, я якій вказати всі складові, на які нараховуються страхові внески: посадовий оклад, доплати за класний чин, вислугу років, щомісячну премію з урахуванням середнього розміру, надбавку за виконання особливо важливої роботи, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб, а також інших доплат, які носять постійний характер.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2018 адміністративний позов було задоволено частково.

Зобов'язано прокуратуру м. Києва видати ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 03049) довідку про заробітну плату з 01.10.2017 на посаді начальника управління прокуратури м. Києва, яку позивач обіймав на момент виходу на пенсію, з урахуванням всіх складових заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що за відсутності нормативно-правового акту Уряду щодо визначення порядку перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру», як наслідок відсутність визначення складових заробітної плати, які необхідні для здійснення цього перерахунку та їх розмірів, видати таку довідку позивачу не видається можливим.

Крім того, апелянт зазначає, що за приписами ст.101 розділу V Закону України «Про пенсійне забезпечення» видача довідки, яка законодавчо не визначена, може призвести до матеріальної відповідальності відповідальної особи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 працював в прокуратурі м. Києва на посаді начальника управління прокуратури м. Києва.

З 03.01.2005 позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва (на сьогоднішній день - Правобережне об'єднане Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві) та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, яка діяла на момент виходу на пенсію).

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 (далі - Постанова № 657), затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, у зв'язку з чим 17.11.2017 ОСОБА_2 звернувся із заявою до прокуратури м. Києва та просив, з урахуванням внесених змін, вказати його заробітну плату на посаді начальника управління прокуратури м. Києва станом на 01.10.2017 та зазначив, що довідка необхідна для надання до територіального управління пенсійного фонду з метою перерахунку пенсії у відповідності до чинного законодавства.

В додаток до вищенаведеної заяви, 24.11.2017 позивачем подано заяву, в якій останній просив вказати в довідці про складові заробітної плати розмір посадового окладу, доплати за класний чин, за вислугу років, щомісячну премію з урахуванням середнього розміру, надбавку за виконання важливої роботи/особливо важливе завдання, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також інших виплат, на які нараховувався збір на державне пенсійне страхування та просив врахувати , що йому як почесному працівнику прокуратури України, посадовий оклад був встановлений у максимальному розмірі.

24.11.2017 листом №18-177вих заступник прокурора м. Києва повідомив, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, водночас, на даний час зазначеного порядку не визначено, а тому прокуратура м. Києва не має повноважень на видачу довідки для перерахунку пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у видачі довідки у зв'язку з тим, що на даний час не визначено порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури, а також те, що прокуратура м. Києва на даний час не має повноважень на видачу довідки для перерахунку пенсії діяв неправомірно, оскільки висновки про відсутність підстав для перерахунку пенсії відносяться виключно до компетенції органу, який законом уповноважений на здійснення такого перерахунку.

Дослідивши матеріали справи та здійснивши системний аналіз чинного законодавства, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним та необґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ (далі - Закон № 2657-ХІІ) інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

За приписами ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Положеннями ч.1 ст.5 Закону № 2657-ХІІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Згідно п.2 ч.1 ст.10 Закону №2939-VI кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

У свою чергу, ст.49 Кодексу законів про працю України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавством закріплено саме право особи на отримання вже створеної та задокументованої (збереженої) інформації про неї, що в контексті спірних правовідносин свідчить про наявність у позивача права на отримання у прокуратури м. Києва довідки про фактичний розмір його заробітної плати, а не можливої заробітної плати, яку позивач міг би отримувати з урахуванням Постанови № 657, якби продовжував працювати на раніше займаній посаді.

Тобто, ОСОБА_2 просить відповідача фактично створити нову інформацію, підстави та порядок створення якої нормами чинного законодавства не врегульовано, не закріплено механізму, за яким органи прокуратури можуть визначити можливий розмір заробітної плати колишніх працівників прокуратури у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючих прокурорів.

Більш того, суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що відсутність, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актів які регламентують умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, для досягнення мети якої й існує потреба у довідці з відомостями про заробітну плату нівелює можливість застосування положень ч.1 ст.5 Закону № 2657-ХІІ стосовно надання інформації для реалізації права позивача на перерахунок пенсії.

Таким чином, з урахуванням положень ст.19 Конституції України, які визначають, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України не мав правових підстав для видачі ОСОБА_2 запитуваної довідки.

Аналогічний правовий підхід відповідає висновку, висловленому Верховним Судом у постанові від 16.04.2018 по типовій справі № 825/506/18, а також у постановах від 06.03.2018 по справі № 513/1013/16-а, від 27.02.2018 по справі № 391/741/16-а, від 27.02.2018 по справі №712/7316/17.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Прокуратури м. Києва про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2018 року.