Справа № 817/1130/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2018 року м. Рівне №817/1130/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доЗарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
визнання відповіді протиправною та зобов'язання вчинення дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_2.) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач) про визнання відповіді-рішення відповідача від 25.01.2018 №11/02 по відмові в усуненні допущених помилок при призначенні позивачу пенсії за віком та при послідуючих її перерахунках шляхом проведення перегляду призначеної пенсії з дати її призначення та всіх послідуючих розпоряджень з врахуванням пільг, встановлених ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ, та провести виплату недоплачених сум пенсій і компенсації за втрату частини доходу у зв'язку із несвоєчасною їх виплатою - протиправним.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи (3 категорія), має більше 15 років стажу, отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає протиправними дії Пенсійного фонду в частині відмови у проведені перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зокрема, зазначає, що листом від 25.01.2018 відповідачем було протиправною, та незаконною відмовлено у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 З огляду на наведене, позивачка просила суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначене відповідь-рішення визнати протиправним.

У встановлений судом строк відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує на те, що вимоги позивачки щодо здійснення перерахунку є безпідставними. Зазначив, що ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85% заробітку. Водночас, позивачці розрахунок та підвищення до пенсії проведено відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Наголошує, що частиною 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що за бажанням застрахованої особи, частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 може бути визначена відповідно до раніше чинного законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. Разом з тим, розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та із заробітної плати за 12 місяців роботи з урахуванням норм пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", становитиме значно менший, ніж виплачується на даний час позивачеві, а тому підстав для застосування такого порядку обчислення пенсії у відповідача немає. Також вказує, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів, а тому такий позов повинен бути залишений без розгляду. Таким чином, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачці. На підставі вищенаведеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, за безпідставністю.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою, яка постійно працювала чи працює, або проживає чи проживала в зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення (категорія 3), що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1, виданого 17.05.1993 (а.с.17).

ОСОБА_2 перебуває на обліку у Зарічненському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, якій відповідно до протоколу №10287 від 10.05.2011 призначено пенсію за віком, згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.23).

Відповідно до розпорядження №134448 від 18.02.2016 про перерахунок пенсії загальний (повний) стаж роботи позивачки складає 36 років, 2 місяці, 29 днів (08.11.2015), розмір пенсії за віком - 1087,82 грн., доплата за понаднормативний стаж - 171,84 грн., загальний розмір пенсії за віком - 1259,66 грн., розмір пенсії для підвищення - 1108,64 грн., розмір пенсії за віком з 20% ростом зарплати - 1288,88 грн., додаткова пенсія потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи - 113,86 грн. (а.с.24).

27.12.2017 представником позивачки подано заяву Зарічненському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Рівненської області про перегляд пенсії ОСОБА_2 з дати її призначення та всіх послідуючих розпоряджень в зв'язку із допущеними помилками при її призначенні, застосувавши пільгу, встановлену ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Також представник позивача просив провести виплату недоплачених сум пенсій і компенсацій за втрату частини доходу в зв'язку із несвоєчасною їх виплатою (а.с.25).

Листом від 25.01.2018 №11/02-2, у проведенні перерахунку пенсії, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідачем було відмовлено з підстав, що розрахунок та підвищення до пенсії позивача за понаднормативний стаж проведено відповідно до статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с.26).

Не погоджуючись з такими діями відповідача в частині не перегляду пенсії в зв'язку із допущеними помилками при її призначенні, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен день роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, та вважаючи протиправним лист-рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон України №1058-ІV від 09.03.2003) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон України №796-XII від 28.02.1991 ).

Згідно із ч.2 ст.27 Закону України №1058-ІV від 09.03.2003, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV від 09.03.2003 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Тобто, цією нормою особі надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України №1058-ІV від 09.03.2003 або спеціальним Законом України №796-XII від 28.02.1991.

Позивачка фактично обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом, а саме: Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що, зокрема, підтверджується її заявою.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України №1058-ІV від 09.03.2003, за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Статтею 49 Закону України №796-XII від 28.02.1991 передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.

Згідно із ст.55 Закону України №796-XII від 28.02.1991, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Також цією статтею передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Крім того, як встановлено ч.2 ст.56 Закону України №796-XII від 28.02.1991, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" .

Наявними матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 віднесена до 3 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку у Зарічненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України №796-XII від 28.02.1991.

Так, з аналізу наведених норм пенсійного законодавства встановлено, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначені пільгові умови та порядок обчислення стажу роботи, який надає право для отримання пенсії (ст.55, ст.56 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991).

У зв'язку з цим, суд погоджується з твердженням позивачки, що згідно ч.2 ст.56 Закону України № 796-ХІІ вона має право на пенсію в повному розмірі як громадянка, віднесена до категорії 3, з подальшим додатком до пенсії 1% за кожний рік роботи понад установлений стаж 15 років для жінок, але не вище за 75% заробітку.

Оскільки позивачка просила пенсійний орган здійснити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням норм ч.2 ст.56 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991, у відповідача не було правових підстав керуватися нормами ст.28 Закону України №1058-ІV від 09.03.2003 без врахування пільг, встановлених Законом України № 796-ХІІ від 28.02.1991 при вирішенні питань правомірності обчислення розміру понаднормового стажу позивачки.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10.09.2008 (справа №21-1748во07) та 07.07.2015 (справа №21-727а15), 20.09.2016 (справа №21-1255а16), а також Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 (справа №560/675/17).

Водночас, суд не приймає посилання відповідача на ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" як на відсутність підстав для перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796, оскільки ст.27 фактично підлягає застосуванню при обчисленні пенсії особам, що працювали на територіях радіоактивного забруднення, тобто є ліквідаторами наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не для осіб, які є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, при обчисленні розміру пенсійної виплати позивачці, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, у спірних правовідносинах підстави для врахування вимог ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Стосовно твердження відповідача про пропуск строків звернення до суду, суд вказує, що оскаржуване рішення - лист прийняте 25.01.2018, а тому з позовом позивачка звернулася в межах встановленого шестимісячного строку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відтак, суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені діями Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням пільг, встановлених ч. 2 ст.56 Закону №796-XII, про що було доведено до відома позивача листом від 25.01.2018 №85/02-2. При цьому, означений лист безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє прав та обов'язків позивача, відтак не є актом індивідуальної дії в розумінні закону, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що належним способом захисту прав та законних інтересів позивача є визнання протиправними дій органу Пенсійного фонду щодо відмови у перерахунку пенсії з часу звернення позивачки, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

Оцінюючи обґрунтованість посилань позивача на ст.46 Закону №1058-IV щодо виплати пенсії без обмеження будь-яким строком, суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 46 Закону №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу.

Таке ж правило закріплене у частині другої статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ, у якій йдеться про те, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відтак, положення наведених норм права регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

Разом з тим, позивачкою не доведено факту невиплати їй з вини відповідача нарахованих сум пенсії.

Суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах при обчисленні розміру пенсійної виплати позивачу з урахуванням ч.2 ст.56 Закону №796-XII підлягає застосуванню саме частина 4 статті 45 Закону №1058-ІV, яка регламентує строки здійснення перерахунку пенсії при зверненні громадян із відповідними заявами.

Враховуючи, що позивач через свого представника із відповідною заявою звернувся 27.12.2017, то його права, свободи та інтереси підлягають судовому захисту починаючи з 27.12.2017. Таким чином, підстави для перегляду призначеної пенсії з дати її призначення суд вважає відсутніми.

Щодо позовної вимоги провести виплату недоплачених сум пенсій і компенсації за втрату частини доходу у зв'язку із несвоєчасною їх виплатою, то вказана позовна вимога задоволенню не підлягає, так як згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація втрати частини доходів нараховується при виплаті заборгованості, а враховуючи той факт, що виплати заборгованості по перерахованій пенсії проведено не було, то й не вбачається порушення прав позивача з боку відповідача щодо не нарахування і виплати компенсації.

Водночас, суд враховує, що позовної вимоги про перерахунок пенсії позивачкою не заявлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень частково не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивачка частково не довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Оскільки факт наявності у позивачки порушеного права знайшов своє часткове підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивачки слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, судові витрати на суму 352,40 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області ( вул. Л.Українки, 3, смт.Зарічне, Рівненська область,34000, ) про визнання відповіді протиправною та зобов'язання вчинення дій, - задовольнити частково.

Визнати дії Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1, починаючи з 27.12.2017, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку - протиправними.

В задоволенні решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, судові витрати на суму 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 травня 2018 року.

Суддя Борискін С.А.