Справа № 159/1710/18
Суддя: Наваляний Т. Д.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 рокум. КовельСправа № 159/1710/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 1 БУПП у Луганській області Малишевича Властиміла Ігоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 20.03.2018, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до інспектора взводу № 1 роти № 1 БУПП у Луганській області Малишевича В.І. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 20.03.2018. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що постановою від 20.03.2018, винесеною інспектором взводу № 1 роти № 1 БУПП у Луганській області Малишевичем В.І. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 121 ч.5, 126 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що він, 20.03.2018 о 20 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, керуючи автомобілем марки «Форд Скорпіо», держаний номерний знак НОМЕР_1 не був пристебнутий ременем безпеки та не мав при собі реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб. Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки інспектором поліції неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності. В поданому адміністративному позові зазначив, що автомобіль занесло на узбіччя через ожеледицю, в даному транспортному засобі він їхав в якості пасажира. Зазначив, що водій даного транспортного засобу пішов в с. Волошки, Ковельського району шукати допомогу, а він залишився в автомобілі. Зазначив, що транспортний засіб не рухався, а документи на транспортний засіб забрав із собою водій. Просив скасувати постанову відповідача від 20.03.2018, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 121 ч.5, 126 ч.1 КУпАП.

Відповідно до положень ст.ст. 257, 262 КАС України вказана адміністративна справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 06.04.2018 позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, у якому викласти заперечення проти позову.

Позивач в судовий розгляд не з'явився, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву, клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався у відсутності учасників справи, на підставі наявних доказів, тому у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Позивачу слід поновити строк звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки копію постанови позивач отримав 02.03.2018, що підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема копією довідки ВПЗ Ковель-7.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії АР № 499783 від 20.03.2018, слідує, що ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, 20.03.2018 року о 22 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, керуючи автомобілем марки «Форд Скорпіо», держаний номерний знак НОМЕР_1 не був пристебнутий ременем безпеки та не мав при собі реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб, чим порушив п. п. 2.1 (б) та п. 2.3 (в) ПДР, вчинивши тим самим адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 121 ч.5, 126 ч.1 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 2.1 (б) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон), а відповідно до п. 2.3 (в) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Поряд з тим, як вбачається з наданого позивачем висновку перевірки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 від 26.03.2018, вході проведення перевірки було переглянуто відеозаписи з нагрудних відеореєсторів та опитано працівників патрульної поліції. Встановлено, що 20.03.2013 року близько 21 год. 50 хв., на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, біля с. Волошки Ковельського району екіпаж патрульної поліції Фарватер під час повернення із СП «Маневичі» у відділ організації несення служби в м. Ковель, виявив транспортник засіб «Форд Скорпіо», державний номерний знак НОМЕР_2, який перебував на узбіччі автодороги. Працівники патрульної поліції зупинились поблизу даного транспортного засобу з метою встановлення обставин, чому транспортний засіб знаходиться на узбіччі, чи потрібна допомога працівників поліції. В подальшому було виявлено, що даний транспортний засіб знесло на узбіччя під час руху, водій видимих тілесних пошкоджень не мав від допомоги відмовився.

Суб'єктом правопорушень, передбачених ст. 121 та ст. 126 КУпАП можуть бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Судом встановлено, що автомобіль в якому перебував ОСОБА_1 не рухався, а знаходився на узбіччі, а тому ОСОБА_1 не може в даному випадку нести адміністративну відповідальність саме за ст. 121 та ст. 126 КУпАП, що підтверджено і висновком Департаменту патрульної поліції УПП у Волинській області.

Для спростувань тверджень позивача, відповідачу слід було б надати відзив на позов, однак такого відповідачем суду надано не було. У зв'язку із неподанням відповідачем відзиву на позов без поважних причин, у відповідності до ч.4 ст. 159 КАС України такі дії відповідача кваліфікуються судом як визнання позову.

За таких обставин вина відповідача не може вважатись доведеною.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що будь-яких доказів того, що позивач порушив вимоги ПДР України відповідачем не надано, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушень, за які законом передбачено адміністративну відповідальність, як і не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення таких правопорушень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії АР № 499783 від 20.03.2018, винесену інспектором взводу № 1 роти № 1 БУПП у Луганській області Малишевичем Властимілом Ігоровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 121 ч.5, 126 ч.1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:Т. Д. Наваляний