Справа № 817/1544/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/1544/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря Нероди І.В.,

представника відповідача Рижої І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" грудня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, , -

суддя в 1-й інстанції - Зозуля Д.П.,

час ухвалення постанови - не зазначено,

місце ухвалення постанови - м.Рівне,

дата складання повного тексту постанови - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Володимирецької районної державної адміністрації, в якому просила суд поновити її на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Володимирецької РДА та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.09.2017 року до дня поновлення на роботі.

Позов обґрунтовано тим, що розпорядженням голови Володимирецької РДА про звільнення позивача прийняте в супереч вимогам норм трудового законодавства та Закону України "Про державну службу". Крім того, позивач зазначила, що в переліку запропонованих їй посад була відсутня посада начальника відділу освіти, яка відповідає її кваліфікації. Натомість їй були запропоновані посади, які не відповідають освітньому рівню. А тому, в першу чергу їй повинні були запропонувати посаду начальника відділу освіти.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року позов задоволеноповністю.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації від 19.09.2017 року №106-к "Про звільнення ОСОБА_3.".

Поновив ОСОБА_3 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Володимирецької районної державної адміністрації з 21.09.2017.

Стягнув з Володимирецької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.09.2017 по 11.12.2017 на суму 9767 (дев'ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 60 коп. (без урахування податків та обов'язкових платежів).

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Володимирецької районної державної адміністрації з 21.09.2017 та у межах суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 4883 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят три) грн. 80 коп. звернув до негайного виконання.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, в апеляційній скарзі вказує, що твердження суду, що запропонована ОСОБА_3 посада начальника відділу молоді та спорту не відповідає її освітньому рівню та кваліфікації є помилковим, адже позивач до моменту звільнення займала посаду начальника управління освіти, молоді та спорту райдержалміністрації до якого і входив відділ молоді та спорту.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 з 26.08.2015 року працювала у Володимирецькій РДА на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1.

18.05.2017 року головою Володимирецької РДА прийнято розпорядження №39-к "Про впорядкування структури Володимирецької районної державної адміністрації", з метою оптимізації структури районної державної адміністрації, а саме:

- реорганізовано управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації шляхом поділу на відділ освіти та відділ молоді та спорту Володимирецької РДА;

- припинено юридичну особу управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації;

- попереджено працівників управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації про наступне вивільнення у зв'язку із реорганізацією юридичної особи та змінами істотних умов праці;

- затверджено перелік структурних підрозділів районної державної адміністрації та граничну чисельність їх працівників (а.с.25).

Розпорядженням голови Володимирецької РДА від 18.05.2017 року за №39-к затверджено перелік структурних підрозділів Володимирецької райдержадміністрації та граничну чисельність їх працівників. А саме до райдержадміністрації входять: відділ освіти, відділ молоді та спорту, управління будівництва та інфраструктури, надзвичайних ситуацій та житлово-комунального господарства, відділ культури і туризму, архівний відділ, сектор "Центр надання адміністративних послуг", сектор "З державної реєстрації" (а.с.26).

Водночас, утворено комісію з припинення юридичної особи управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації, та попереджено працівників райдержадміністрації про наступне вивільнення у зв'язку із реорганізацією, зміною істотних умов праці та скороченням чисельності працівників, в тому числі ОСОБА_3, про що остання поставила підпис 18.05.2017 року.

Через реорганізацією управління освіти, молоді та спорту Володимирецької РДА відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 18.05.2017 року №39-к, листом від 18.07.20117 року №3252/01-26/17 запропоновано позивачу переведення на посаду начальника відділу молоді та спорту райдержадміністрації або на посаду начальника управління будівництва та інфраструктури, надзвичайних ситуацій та житлово-комунального господарства райдержадміністрації, про що позивач була ознайомлена під підпис.

Заявою від 19.09.2017 року ОСОБА_3 повідомила голові Володимирецької РДА Хоружому В.І , що відмовляється на переведення на запропоновані посади.

Головою Володимирецької РДА прийнято розпорядження від 19.09.2017 року №106-к "Про звільнення ОСОБА_3.", відповідно до ст.43, п.6 ч.1 ст.83 Закону України "Про державну службу": звільнити 20.09.2017 року ОСОБА_3 з посади начальника управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації, у зв'язку із відмовою від проходження державної служби внаслідок зміни істотних умов праці.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним розпорядження від 19.09.2017 року №106-к "Про звільнення ОСОБА_3.", а саме відповідно до ст.43, п.6 ч.1 ст.83 Закону України "Про державну службу". позаяк не запропонував позивачу усі вакантні посади на день звільнення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.43 Закону України від 10.12.2015 року № 889, підставами для зміни істотних умов державної служби є: 1) ліквідація або реорганізація державного органу; 2) зменшення фонду оплати праці державного органу; 3) скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Статтею 83 цього Закону передбачені підстави для припинення державної служби, а саме державна служба припиняється:

1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження;

2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби;

3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін;

4) за ініціативою суб'єкта призначення;

5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін;

6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов;

7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом;

8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

Встановлено, що розпорядженням голови Володимирецької РДА від 18.05.2017 року за №39-к, реорганізовано управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації шляхом поділу на відділ освіти та відділ молоді та спорту Володимирецької РДА, припинено юридичну особу, управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації. У зв'язку з чим, попереджено працівників про наступне вивільнення, через зміну істотних умов праці та скороченням чисельності працівників, в тому числі ОСОБА_3, про що остання поставила підпис 18.05.2017 року.

Правове регулювання правовідносин пов'язаних із звільненням державних службовців при вивільненні урегульовано п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України від 10.12.2015 року №889, де зазначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Частиною 3 цієї статті зазначено, що процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення має право поворотного прийняття на службу за його заявою, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.

В свою чергу, згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.2 ст. 40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами 1 та 3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Отже, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Висловлюючи вказану правову позицію, суд першої інстанції, спирався на правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 01 жовтня 2013 року (справа №21-319а13).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в порушення вимог ст. 49-2 КЗпП та ст. 87 Закону України від 10.12.2015 року №889, не запропоновано позивачу всі вакантні посади для працевлаштування на день звільнення, оскільки у відповідача у зв'язку із реорганізацією управління освіти, молоді та спорту Володимирецької РДА, відповідно до довідки № 5083/01-34/17 від 27.11.2017, були наявні вакантні посади начальника відділу освіти райдержадміністрації, начальника відділу молоді та спорту райдержадміністрації та начальника управління будівництва та інфраструктури, надзвичайних ситуацій та житлово-комунального господарства райдержадміністрації.

Між тим, докази, що наявні в матеріалах справи свідчать про те, що посада, яку позивач бажав зайняти і яка була вакантна йому не пропонувалась, а пропонувались посади, що не відповідали його кваліфікації.

Таким чином суд першої інстанції, дійшов до правильного висновку, визнавши протиправним і скасував прийнятого розпорядження голови Володимирецької РДА від 19.09.2017 року №106-к "Про звільнення ОСОБА_3." та поновив позивача на попередній посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Володимирецької РДА, з якої вона була звільнена оскаржуваним розпорядженням.

Щодо посилання скаржника на те, що посада начальника управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації відсутня, а тому суд першої інстанції не правомірно поновив позивача на вказаній посаді, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно із п. 10.2. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення у адміністративній справі» №7 від 20.05.2013р., задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов'язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

За змістом статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, встановленого законом.

Враховуючи те, що позивача було протиправно звільнено з державної служби, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого вона була протиправно звільнена, а саме: на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту Володимирецької районної державної адміністрації з 21.09.2017

У випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено. У разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку, суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України викладені у постанові від 28 жовтня 2014 року у справі № 21-484а14,

Статтею. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 8 розділу 4 Порядку №100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки Володимирецького районного центру зайнятості від 23.11.2017 року №5054/01-35/17, середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 за останні два місяці перед звільненням становить 331,47грн. Кількість днів вимушеного прогулу ОСОБА_3, з 21.09.2017 року по 11.12.2017 року, складає 57 робочих днів. Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу складає 18 893,79 грн.( 331,47 грн.*57 робочих днів).

Відповідно до п. 32 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9, де зазначено, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Як вбачається, із наданої довідки Володимирецьким районним центром зайнятості №1131 від 07.12.2017 року, допомога по безробіттю, яку отримала ОСОБА_3 за період з 03.10. 2017 року по 30.11. 2017 рік, склала 9126,19 грн., тому, сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу, повинна визначатися із зарахуванням отриманої нею допомоги по безробіттю у вказаний період, що складає 9767,60 грн.(18 893,79 грн. - 9126,19 грн.).

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову судом першої інстанції прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" грудня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "18" травня 2018 р.