Справа № 804/200/22713/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 травня 2018 року Справа № 804/200/22713/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Врони О.В., розглянувши у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу "Дніпропетровський базовий медичний коледж" Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року Громадська організація Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Комунального вищого навчального закладу "Дніпропетровський базовий медичний коледж" Дніпровської міської ради з наступними позовними вимогами:

- визнати дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської обласної ради в частині відмови в наданні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 №01-04/838 від 20 листопада 2017 року, №01-04/857 від 23 листопада 2017 року - протиправними;

- визнати дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської міської ради що виразилися у приховуванні публічної інформації і наданні відповіді від 12.12.17р. № 01-01/737, від 14.12.17р. №01-01/746 на запит ОСОБА_1, які не містять запитувану в запиті №01-04/838 від 20 листопада 2017 року, №01-04/857 від 23 листопада 2017 року інформації - протиправними;

- визнати дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської міської ради щодо безпідставної відмови у задоволенні запита ОСОБА_1 №01-04/838 від 20 листопада 2017 року, №01-04/857 від 23 листопада 2017 року - неправомірними;

- визнати дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської міської ради щодо не зазначення у відповіді від 24 листопада за № 01-01/664, від 12 грудня 2017 року за № 01-01/740, від 30 листопада 2017 року № 01-01/686, від 14 грудня 2017 року № 01-01/746 на запит ОСОБА_1 , № 01-04/838 від 20 листопада 2017 року, № 01-04/857 від 23 листопада 2017 року порядку оскарження відмови в задоволенні запиту на інформацію - неправомірними.

- визнати порушення розпорядником інформації Комунальним вищим навчальним закладом «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської міської ради щодо ОСОБА_1 ч.1 ст.10 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року.

- зобов'язати Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської міської ради надати ОСОБА_1 відповідь по суті запитань запита із копіями документів на запитувану інформацію, а_саме:

- в інформаційному запиті від 20 листопада 2017 року №01-04/838;

- в інформаційному запиті 23 листопада 2017 року № 01-04/857;

в терміни та обсягах, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу : АДРЕСА_1,49100.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2017 року позовну заяву Громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу "Дніпропетровський базовий медичний коледж" Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за предметною підсудністю направлено для розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, 10 січня 2018 року Громадська організація Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року апеляційну скаргу Громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року апеляційна скарга повернута заявнику.

10 травня 2018 року справа за позовом Громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу "Дніпропетровський базовий медичний коледж" Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Позов зареєстровано та йому присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 804/200/22713/17.

Згідно з приписами частини другої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Частиною першою цієї ж статті встановлено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Ухвалою суду від 11 травня 2018 року прийнято до свого провадження справу за позовною заявою Громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу "Дніпропетровський базовий медичний коледж" Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії та встановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Із матеріалів адміністративного позову Громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу "Дніпропетровський базовий медичний коледж" Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії вбачається, що позовна заява підписана керівником громадської організації ОСОБА_2

До матеріалів адміністративного позову доданий витяг з протоколу №1 установчих зборів засновників громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація, з якого встановлено, що 15 вересня 2014 року на вказаних зборах створено Громадську організацію Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація без статусу юридичної особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про громадські об'єднання" громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об'єднання (громадська організація або громадська спілка) може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу.

Згідно із статтями 12, 16 Закону України "Про громадські об'єднання", громадське об'єднання реєструється і набуває статусу юридичної особи, або повідомляє про своє утворення уповноважений орган з питань реєстрації та здійснює діяльність без статусу юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач і відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Статтею 21 Закону України "Про громадські об'єднання" визначені права громадських об'єднань.

Частиною 1 статті 21 цього Закону передбачено, що для здійснення своєї мети (цілей) громадське об'єднання має право: 1) вільно поширювати інформацію про свою діяльність, пропагувати свою мету (цілі); 2) звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами; 3) одержувати у порядку, визначеному законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації; 4) брати участь у порядку, визначеному законодавством, у розробленні проектів нормативно-правових актів, що видаються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування і стосуються сфери діяльності громадського об'єднання та важливих питань державного і суспільного життя; 5) проводити мирні зібрання; 6) здійснювати інші права, не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст.21 цього Закону додатково визначені права громадських об'єднань зі статусом юридичної особи: 1) бути учасником цивільно-правових відносин, набувати майнові і немайнові права відповідно до законодавства; 2) здійснювати відповідно до закону підприємницьку діяльність безпосередньо, якщо це передбачено статутом громадського об'єднання, або через створені в порядку, передбаченому законом, юридичні особи (товариства, підприємства), якщо така діяльність відповідає меті (цілям) громадського об'єднання та сприяє її досягненню. Відомості про здійснення підприємницької діяльності громадським об'єднанням включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) засновувати з метою досягнення своєї статутної мети (цілей) засоби масової інформації; 4) брати участь у здійсненні державної регуляторної політики відповідно до Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"; 5) брати участь у порядку, визначеному законодавством, у роботі консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів, що утворюються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування для проведення консультацій з громадськими об'єднаннями та підготовки рекомендацій з питань, що стосуються сфери їхньої діяльності.

Зазначений перелік прав громадських об'єднань є виключним.

Таким чином, з системного аналізу наведених вище положень чинного законодавства вбачається, що громадські організації, які утворені без статусу юридичної особи, взагалі не можуть бути учасником цивільно-правових відносин та набувати майнові і немайнові права відповідно до законодавства, оскільки таке право закріплено виключно за громадськими організаціями, що мають статус юридичної особи.

Отже ч. 1 ст. 21 Закону України "Про громадські об'єднання" закріплює права усіх видів громадських об'єднань, у тому числі тих, що не мають статусу юридичної особи. У разі порушення цих прав виникає суб'єктивне матеріальне право щодо їх захисту. Відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 03.02.2015 у справі № 21-617а14, право на захист - це суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права в момент порушення чи оспорення останнього.

Відтак, законодавець, декларуючи наявність у громадських об'єднань - не юридичних осіб права на захист у матеріально-правовому розумінні, не надає їм права на захист у процесуальному розумінні.

Зазначене узгоджується з визначенням "позивач" у відповідності до ст. 46 КАС України, та не суперечить ст. 54 КАС України, якою визначено коло осіб, наділених правом захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Вказаний висновок суду повністю відповідає позиції Конституційного Суду України, висловленій у Рішенні від 28.11.2013 р. № 12-рп у справі за конституційним зверненням асоціації "Дім авторів музики в Україні" щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" у взаємозв'язку з положеннями пункту "г" частини першої статті 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права", у якому, зокрема, зазначено, що "громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб".

Таким чином, Закон України "Про громадські об'єднання" не надає громадській організації без статусу юридичної особи, якою є Громадська організація Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація такого права.

Отже, у розглянутому випадку громадська організація не має статусу юридичної особи та не має повноважень здійснювати представництво інтересів інших осіб у зв'язку з відсутністю адміністративної процесуальної дієздатності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 240, 241, 243, 248, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Громадської організації Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу "Дніпропетровський базовий медичний коледж" Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 КАС України та може бути оскаржена в строки, передбачені ст.295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя ОСОБА_3