Справа № 804/3690/16
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2018 року справа № 804/3690/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року (головуючий суддя Ляшко О.Б.)

у справі № 804/3690/16

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України

про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, в якому просив поновити порушені права при розгляді звернення БЛ-5212102; зобов'язати відповідачів поновити порушене право позивача як людини та громадянина, а саме: право брати участь в управлінні державними справами (ч. 1ст.38 Конституції України), право на підприємницьку діяльність та право на захист у підприємницькій діяльності (ч.1 та ч.2 ст. 42 Конституції України), право на отримання обґрунтованої відповіді по суті звернення в установлений законом строк (ст. 40 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»), право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ч.1 ст. 50 Конституції України, ст. 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»), право на захист моральних та матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності (ч.1 ст.54 Конституції України) шляхом негайного вчинення відповідних дій.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2016 (а.с.32) позовну заяву повернуто відповідно до п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України з тих підстав, що у наданий судом ухвалою від 16.06.2016 строк позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 03.11.2016, позивач подав апеляційну скаргу (а.с.64), в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що порушує ст.22 Конституції України та зобов'язати суд першої інстанції відкрити провадження у справі. Також позивач просить відшкодувати позивачу моральні збитки за рахунок держави у розмірі 100 мінімальних заробітних плат за порушене судом першої інстанції право на захист прав в суді.

Позивач зазначає, що вимога суду надати копії позовної заяви та сплатити судовий збір за подання позовної заяви, яка подана до суду електронною поштою, на підставі ст..8 Конституції України є протиправною.

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні 15.05.2018.

Повноважні представники сторін у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205, п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Від відповідача-3 - Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу суду першої інстанції від 03.11.2016 залишити без змін як таку, що винесена обґрунтовано, на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; доводи позивача в апеляційній скарзі є безпідставними, а правова оцінка встановлених обставин судом першої інстанції дана вірно.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у даній справі позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав недотримання заявником вимог ст.ст. 105, 106 КАС України, а саме: направлення позовної заяви електронною поштою, несплати судового збору та ненадання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, і не зазначення причин неможливості подання таких доказів.

Подане позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову залишено судом без задоволення, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження власного майнового стану.

Означеною ухвалою суду від 16.06.2016 позивачу наданий десятиденний строк (з дня отримання ухвали) для виконання вимог суду на усунення недоліків позовної заяви: оформлення позовної заяви з додержанням вимог ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом надання адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, зазначення змісту позовних вимог згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, надання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, або зазначення причин неможливості подання таких доказів та сплати судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову.

Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2016, як зазначено позивачем, отримана ним 12.07.2016 та оскаржена до апеляційного суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі № 804/3690/16 повернуто.

Отже, вказана ухвала про залишення позовної заяви без руху від 16.06.2016 в силу ч. 3 ст. 254 КАС України набрала законної сили, підлягає виконанню позивачем. Втім, як встановлено судом, позивачем недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто.

Відповідно п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції на час прийняття оскаржуваної ухвали судом першої інстанції позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

За правилами ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Статтею 106 КАС України визначено вимоги до позовної заяви.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції встановив, і це підтверджено матеріалами справи, що адміністративний позов ОСОБА_1 надійшов на адресу суду засобами телекомунікаційного зв'язку, однак, направлення на адресу суду позову електронною поштою чинним на час здійснення відповідної процесуальної дії законодавством не передбачено, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказана обставина є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Також, з огляду на визначені позивачем позовні вимоги та наведені на їх обґрунтування обставини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про недотримання позивачем вимог ч.2 ст.106 КАС України.

Стосовно сплати позивачем судового збору апеляційний суд зазначає наступне.

Питання щодо справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 88 КАС України (в редакції, що діяла на момент звернення позивача до адміністративного суду) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Застосування вказаних положень Закону підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших, ніж незадовільний майновий стан особи, підстав законодавством не визначено.

Аналіз наведених норм права свідчить, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, такі обставини є підставою, зокрема, для звільнення від сплати судового збору.

У даному випадку позивач, звертаючись до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, послався на скрутне матеріальне становище, надаючи документи про надання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, а також чеків на придбання ліків та продуктів харчування.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України (в редакції до 15.12.2017), ч.1 ст.90 КАС України (в редакції з 15.12.2017) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що подані позивачем документи не свідчать про неможливість сплати позивачем судового збору станом на час звернення з позовом, оскільки не є належними доказами певного майнового стану позивача. Належні та допустимі докази, які б підтверджували рівень доходу позивача на час звернення до суду з адміністративним позовом, позивачем не подані, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що надання інформації стосовно матеріального становища особи у такому вигляді та обсязі не дає можливості у повній мірі оцінити майновий стан заявника та зробити висновок про наявність підстав звільнення від сплати судового збору.

Зважаючи на встановлені обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху, і приймаючи до уваги невиконання позивачем вимог суду, при постановленні ухвали про повернення позовної заяви судом правильно застосовано норми чинного права, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст. 320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Крім того, з приводу заявлених в апеляційній скарзі вимог про відшкодування моральних збитків апеляційний суд зазначає, що такі вимоги в межах перегляду справи апеляційним судом розгляду не підлягають з огляду на надані ст.308 КАС України повноваження суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року у справі № 804/3690/16 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко