Справа № 809/484/18
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2018 р. Справа № 809/484/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобовязання призначити таку пенсію з 17.01.2018 року, враховуючи періоди роботи з 01.08.1991 року по 30.06.1995 року та з 10.07.1995 року по 01.12.2002 року, що становить сумарно 11 років 3 місяці 22 дні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не врахувавши до стажу роботи по списку №2 період роботи на посаді газорізальника в Калуському заводі "Нафтобурмашремонт" ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції (ВАТ "Карпатнафтомаш") з 01.08.1991 року по 30.06.1995 року, на посаді газорізальника в ВАТ "Калушхімремонт" з 10.07.1995 року по 01.12.2002 року, з 17.01.2018 року дня звернення за пенсією.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 08.05.2018 року, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечив. Просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тих обставин, що подана позивачем заява від 22.01.2018 року про призначення пенсії не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, оскільки до неї не додано документи, що підтверджують право на призначення такої пенсії. Вважає, що відповідач не відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки рішення такого не приймалось, а тільки розяснив про необхідність подання уточнюючої довідки, яка б підтверджувала пільговий характер роботи позивача, зокрема, стосовно періоду роботи у ВАТ "Калушхімремонт" з 10.07.1995 року по 01.12.2002 року. Щодо зарахування до стажу інших пільгових періодів роботи (з 01.08.1991 року по 30.06.1995 року) відповідач визнає та не оспорює, з огляду підтвердження таких позивачем уточнюючою характер роботи довідкою.

15.05.2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив збоку позивача.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. Враховуючи, що приписами частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України сторони позбавлені права подання відповіді на відзив та заперечення, пояснення, міркування та аргументи, викладені позивачем у відповіді на відзив не можуть бути предметом дослідження судом при розгляді та вирішенні даної справи.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статей 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності подані докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, зазначає наступне.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник саме при не зарахуванні відповідачем до стажу роботи періоду роботи позивача ВАТ "Калушхімремонт" з 10.07.1995 року по 01.12.2002 року, необхідного для призначення пільгової пенсії.

Так, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 працював: з 10.07.1995 року по 01.12.2002 року у ВАТ «Калушхімремонт» на посаді газорізальника 3 розряду на дільниці №3 тресту "Калушхімремонт".

22.01.2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 56 років, звернувся до відповідача із заявою про призначення йому з 17.01.2018 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, та зазначив, що він у відповідності до вимог пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на таку пенсію, оскільки необхідний повний пільговий стаж роботи його становить 11 років 3 місяці 22 дні, а загальний стаж роботи значно більший ніж необхідний 32 роки 4 місяці 17 днів, досяг відповідного віку (а.с.22). До поданої заяви позивач додав пакет необхідних документів.

Листом за № 27/Б-15 від 01.02.2018 року Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області повідомило ОСОБА_1, що зарахувати до пільгового стажу період його роботи з 10.07.1995 року по 01.12.2002 року в ВАТ «Калушхімремонт», що складає 7 років 4 місяці 22 дні, немає правових підстав, оскільки відсутня уточнююча довідка, яка б підтверджувала пільговий характер роботи позивача, видана у відповідності до вимог пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України №637 від 12.08.1993 року (а.с.21).

Таким чином, відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії з 17.01.2018 року - дня звернення, у відповідності до вимог пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто із зменшенням віку з підстав не додання документу, який би підтверджував особливий характер роботи позивача (шкідливі та важкі умови праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників - пільговий стаж).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Держава, у відповідності до вимог частини 1 статті 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у звязку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

За змістом статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», чинного станом на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" : чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За приписами статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно Списку №2 «Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року № 10, чинного на час періоду роботи позивача, посада "Газорезчики" код професії 618 розділ ХХXIІІ «Общие профессии» входить до робіт і посад, які пов'язані із шкідливими і важкими умовами праці.

Статтею 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 4.5 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Як зазначалось вище, згідно пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Разом з тим, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Судом встановлено, що період роботи ОСОБА_1 на посаді газорізальника у ВАТ «Калушхімремонт» з 10.07.1995 року по 01.12.2002 року (7 років 4 місяці 22 дні) підтверджено записами в трудовій книжці, архівними довідками, наказу про проведення атестації робочого місця (а.с. 9-13, 15-16).

Таким чином, суд встановив факт перебування особи на посаді та виконання ним робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Щодо інших періодів роботи, зокрема на посаді газорізальника у ВАТ "Карпатнафтомаш" з 01.08.1991 року по 30.06.1995 року, судом не встановлено спору між сторонами. Відповідач зазначив, що визнає пільгове зарахування стажу за даний період роботи, що складає 3 роки 11 місяців.

Отже, суд встановив, що в сукупності пільговий стаж позивача складає 11 років 3 місяці 22 дні, як наявний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, який дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку, передбаченого статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу у віці 56 років, суд приходить до висновку про наявність у нього права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за пенсією 17.01.2018 року, що відповідає вимогам частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням викладених обставин позов підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, то суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки в розумінні статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України зобовязання субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обовязком. Крім того, клопотання позивача не містить жодного обґрунтування, з посиланням на докази щодо необхідності чи наявності істотних підстав для його задоволення.

Згідно із статтею 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки судом не вирішувалась майнова вимога про присудження виплати пенсії, з огляду не заявлення її позивачем, а вирішувалась вимога щодо зобовязання призначити пенсію (вимога немайнового характеру), суми стягнення не визначалось, тому клопотання щодо звернення до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (, вул. Біласа і Данилишина 2, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300) щодо відмови у прийнятті рішення згідно заяви від 22.12.2017 року про призначення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Кропивницького 17, місто Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77300) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за його заявою від 22.12.2017 року з врахуванням обставин, встановлених у цій адміністративній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Панікар І.В.