Справа № 161/12760/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у прийнятті додаткового рішення

21 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2209/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області (головуючий суддя Кирилюк В.Ф.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Луцьку о 13 год 10 хв 30 січня 2018 року у справі №161/12760/17 за позовом ОСОБА_2 до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Маслюка Юрія Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

18.08.2017 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Маслюка Юрія Олександровича, просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №95 від 10 серпня 2017 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2018 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2018 року у справі №161/12760/17 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено: скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №95 від 10 серпня 2017 року та закрито справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2.

05.05.2018 ОСОБА_2 надіслав заяву про винесення додаткового рішення, яка зареєстрована Львівським апеляційним адміністративним судом 11.05.2018 вх.№К7380/18, просить винести додаткове судове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 826,50 грн. Заява мотивована тим, що за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір, питання про стягнення якого судом апеляційної інстанції у постанові від 23.04.2018 не вирішено.

З врахуванням приписів ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) питання про ухвалення додаткового судового рішення вирішується без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з положеннями п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, передбачений ч.1 ст.252 КАС України, зокрема п.3 ч.1 вказаної статті встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до квитанції 0.0.981526576.1 від 07.03.2018 ОСОБА_2 сплатив 826,50грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), стаття 5 якого встановлює пільги щодо сплати судового збору та не відносить осіб, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору.

Разом з тим, згідно з ч.4 ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Такий припис у статті 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону №3674-VI, оскільки коло осіб і коло вимог, які мають пільги зі сплати судового збору, за цим Законом не є вичерпним.

Закон №3674-VI не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (пункт 1 частини 3 статті 10 Закону №3674-VI).

Таким чином, відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються не тільки статтею 5 Закону №3674-VI, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини 4 статті 288 КУпАП є спеціальними нормами у порівнянні з нормами Закону №3674-VI, а тому особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що сплачений позивачем судовий збір є таким, що підлягає поверненню в порядку визначеному статтею 7 Закону №3674-VI за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_2 сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 252, 311, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про винесення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2018 року у справі №161/12760/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повне судове рішення складено 21.05.2018.