Справа № 200/12512/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/1038/17
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.

при секретарі Санжаровській Я.В.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративний позов ОСОБА_3 організації «Спілка інвалідів «ОРІОН» до Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2017 року позивач ОСОБА_3 організація «Спілка інвалідів «ОРІОН» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, мотивуючи свої вимоги наступним.

На офіційному веб-сайті Дніпровської міської ради оприлюднено рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 19.07.2017 № 11/23 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки по вул. Шевченка у районі буд. № 43 (Соборний (Жовтневий) район)». Позивач вважає, що Дніпровська міська рада, приймаючи рішення про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки по вул. Шевченка у районі буд. № 43 (Соборний (Жовтневий) район), неправомірно скористалась своїми повноваженнями, діяла не у спосіб та без дотримання процедури, передбаченої Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) та Регламентом Дніпропетровської міської ради VII скликання (в редакції рішення міської ради від 08.06.2016 № 25/9 «Про затвердження змін та доповнень до Регламенту Дніпропетровської міської ради VII скликання шляхом викладення у новій редакції» (далі Регламент), а оскаржуване рішення винесено з порушенням норм чинного законодавства. Позивач вказує також, що порядок денний двадцять третьої чергової сесії міської ради VII скликання не оприлюднювався; земельна ділянка, яку виставлено на земельні торги, не могла бути сформована та зареєстрована, оскільки з відомостей Публічної кадастрової карти України вбачається накладка двох земельних ділянок: земельної ділянки з кадастровим номером :03:309:082, відносно якої прийнято оскаржуване рішення, та земельна ділянка з кадастровим номером :03:309:077.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 19.07.2017 № 11/23 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки по вул. Шевченка у районі буд. № 43 (Соборний (Жовтневий) район».

Ухвалою суду від 28 липня 2017 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено дію рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 19.07.2017 № 11/23 Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки по вул. Шевченка у районі буд. № 43 (Соборний (Жовтневий) район) до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі.

Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву. Заперечення обґрунтовані тим, що порядок денний сесії міської ради, на якій було прийнято оскаржуване рішення, був оприлюднений на веб-сайті міської ради, як і проект оскаржуваного рішення. Організатор земельних торгів визначений у оскаржуваному рішенні у відповідності з вимогами чинного законодавства. Накладка щодо земельних ділянок має технічний характер геометрична помилка. Крім того, у додатково наданих письмових поясненнях відповідач вказав, що прийняттям оскаржуваного рішення не порушено інтереси позивача.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» 15 грудня 2017 року почала діяти нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 10 ст.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В судовому засіданні додатково пояснив, що оскаржуваним рішенням порушено права позивача, який орендував приміщення у житловому будинку за адресою вул. Шевченка,45, а спірним рішенням фактично позбавлено позивача можливості використовувати прилеглу земельну ділянку для обслуговування житлового будинку.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях та поясненнях на позов.

Вислухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позови, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 10, статті 25, пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 3.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Системний аналіз положень Закону № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (частини першої статті 10, статей 16, 17, 18, 25, 26 та інших) свідчить про те, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Згідно з частинами першою, десятою статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Усі рішення суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом встановлено, що Дніпровською міською радою прийнято рішення від 19.07.2017 № 11/23 Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки по вул. Шевченка у районі буд. № 43 (Соборний (Жовтневий) район), відповідно до пунктів 1-7 якого вирішено: Затвердити проект землеустрою, розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕОСПЕКТР-7», щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:309:0082), що знаходиться по вул. Шевченка у районі буд. № 43 (Соборний (Жовтневий) район), код класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) 03.15 (для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови). Зареєструвати право комунальної власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:309:0082), що знаходиться по вул. Шевченка у районі буд. № 43 (Соборний (Жовтневий) район) за територіальною громадою м. Дніпра, в особі Дніпровської міської ради. Віднести земельну ділянку (п. 2 цього рішення) за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови». Затвердити висновок про вартість об'єкта оцінки - земельної ділянки (п. 2 цього рішення), виконаний суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕОСПЕКТР-7» станом на 18.04.2017. Провести земельні торги у формі аукціону з продажу лоту - земельної ділянки, площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:309:0082), по вул. Шевченка у районі буд. № 43 для розміщення об'єкта комерційного призначення. Провести земельні торги у формі аукціону з продажу лоту - земельної ділянки, площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:309:0082), по вул. Шевченка у районі буд. № 43 для розміщення об'єкта комерційного призначення. Визначити департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради організатором земельних торгів у формі аукціону (п. 5 цього рішення). Затвердити умови продажу лота.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Судом встановлено, що підставами для прийняття оскаржуваного Рішення є містобудівний висновок щодо відведення земельної ділянки головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 03.02.2017 № 14/27-11, звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки та листа департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 01.06.2017 вх. № 8/2686.

Рішення оприлюднено на офіційному веб-сайті Дніпровської міської ради (https://dniprorada.gov.ua/uk/page/poshuk-prijnyatih-dokumentiv-dniprovskoi-miskoi-radi).

Положення ч. 14 ст. 46 та ч. 15 ст. 47 Закону № 280/97-ВР вказують, що порядок проведення першої сесії ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Закон № 280/97-ВР визначає Регламент ради як документ, що регулює процедурні питання роботи ради та її постійних комісій.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Регламенту Дніпропетровської міської ради VII скликання (в редакції рішення міської ради від 08.06.2016 № 25/9 «Про затвердження змін та доповнень до Регламенту Дніпропетровської міської ради VII скликання шляхом викладення у новій редакції» (далі Регламент) пленарні засідання сесій ради, засідання постійних комісій, а також тимчасових контрольних та інших комісій ради, є відкритими і гласними.

Так, гласність діяльності ради зокрема забезпечується через офіційне оприлюднення проектів рішень, пояснювальних записок та довідкових матеріалів до проектів рішень, поправок та пропозицій до них, а також висновків і рекомендацій постійних комісій, звітів тимчасових контрольних комісій шляхом обовязкового розміщення на офіційному веб-сайті ради (ч. 5 ст. 3 Регламенту).

Крім того, виходячи в силу положень ст. 13 Регламенту рада утворює постійні комісії з метою надання пропозицій, висновків, рекомендацій, підготовки проектів рішень ради, контролю за діяльністю виконавчих органів.

Відповідно до положень ст. 47 Закону № 280/97-ВР постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями. Рекомендації постійних комісій підлягають обов'язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані.

Згідно із ст. 25 Регламенту усі проекти рішень ради попередньо розглядаються виконавчим комітетом ради, постійними комісіями ради в порядку, встановленому Регламентом. Зокрема, в ч. 4 цієї статті зазначено, що поданню питань для розгляду на пленарних засіданнях сесії ради передує їх розгляд у постійних комісіях ради. Попередній розгляд проектів рішень ради в постійних комісіях організовує голова постійної комісії або, за його відсутності, заступник голови комісії.

Постійна профільна комісія ради, до відання якої віднесено питання, інші постійні комісії попередньо розглядають проект рішення ради у 10-денний термін з дати його надходження до комісії та приймають рішення у вигляді висновків та рекомендацій. (ч. 5 ст. 25 Регламенту).

У частині 10 статті 47 Закону № 280/97-ВР вказано, що висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Між тим, всупереч викладеному, Порядок денний двадцять третьої чергової сесії міської ради VII скликання, затверджений рішенням Дніпровської міської ради, проект Рішення та документи, що передували його прийняттю, не оприлюднювалися.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що Порядок денний двадцять третьої чергової сесії міської ради VII скликання був оприлюднений, оскільки у наданому відповідачем скріншоті «Плани проведення сесії міської ради за попередній період» (а.с. 49) хоч і вбачається пункт 1 «Про Порядок денний двадцять третьої чергової сесії міської ради VII скликання», однак відсутні відомості, коли він фактично був опублікований (оприлюднений), в звязку з чим суд не може вважати вказаний доказ належним, достатнім та достовірним у розумінні ст.ст.73, 75, 76 КАС України.

Аналогічним чином, суд не може прийняти як доказ скріншот, який нібито свідчить про розміщення на веб-сайті Дніпровської міської ради протоколу № 45 засідання постійної комісії з питань архітектури, містобудування і земельних відносин міськради, оскільки у ньому також відсутні відомості про те, коли він фактично був опублікований (оприлюднений) а.с. 125.

Крім того, виходячи з аналізу змісту Рішення вбачається наступне.

Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин визначені ст. 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України), серед яких до зазначених повноважень визначено розпорядження землями територіальних громад. Порядок проведення земельних торгів (аукціонів) врегульовано ст. 135 - 139 ЗК України.

Так, згідно ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Даною статтею встановлено порядок проведення таких торгів, зокрема ч. 3 статті передбачено, що організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, або державний виконавець у разі виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Статтею 136 Земельного кодексу України встановлено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

Частиною 4 ст. 136 ЗК України визначено, що підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів. Зазначена підготовка включає і виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості).

З аналізу змісту Рішення вбачається,що Дніпровська міська рада як орган місцевого самоврядування, уповноважений передавати відповідно до закону земельні ділянки комунальної власності, як організатор земельних торгів, здійснила ряд дій для підготовки проведення земельних торгів щодо земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:309:0082), по вул. Шевченка у районі буд. № 43 для розміщення об'єкта комерційного призначення, а саме: приймає рішення про проведення торгів та зазначає (затверджує) умови торгів, затверджує проект землеустрою, проводить експертну оцінку, приймає рішення про реєстрацію права комунальної власності на землю, визначає стартову ціну.

Разом з тим, у п.6 Рішення міська рада організатором визначає департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, що ставить під сумнів дійсність затверджених умов (їх визначає організатор), а пункт 9 Рішення, яким департаменту доручено підготувати договір купівлі земельної ділянки, суперечить п. г) частини 4 ст. 135 ЗК України, адже в рішенні зазначається особа, уповноважена організатором земельних торгів на укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача, що зазначені вище пункти оскаржуваного рішення містять у собі суперечності, а відповідач наведене не спростував.

Разом з тим, суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, доводи позивача про те, що земельна ділянка, яку виставлено на земельні торги, не могла бути сформована та зареєстрована, оскільки з відомостей Публічної кадастрової карти України вбачається накладка двох земельних ділянок: земельної ділянки з кадастровим номером :03:309:082, відносно якої прийнято оскаржуване рішення, та земельна ділянка з кадастровим номером :03:309:077.

Так, відповідачем у судовому засіданні доведено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:309:077 є Дніпровська міська рада, вказана земельна ділянка перебувала в оренді, однак земельну ділянку повернуто територіальній громаді міста в особі міської ради 04.08.2014 року. З вказаними доводами погодився також позивач.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що положення рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 19.07.2017 № 11/23 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки по вул. Шевченка у районі буд. № 43 (Соборний (Жовтневий) район)» не узгоджуються з приписами Земельного кодексу України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд не може погодитися з доводами відповідача, які викладені ним у письмових запереченнях, оскільки вони не спростовують доводів позивача та не підтверджені допустимими, достовірними та достатніми доказами, про що було зазначено вище.

Щодо порушення оскаржуваним рішенням Дніпровської міської ради інтересів позивача, суд зазначає наступне.

Статтею 55 Конституції України передбачено що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з вимогами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону).

Виходячи з аналізу положень Конституції України, Закону № 280/97-ВР, позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні від 16.04.2009 N 7-рп/2009, можна дійти висновку, що у випадку, якщо правовий акт органу місцевого самоврядування (у тому числі індивідуальної дії) суперечить актам законодавства і порушує права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він може бути скасований у судовому порядку.

Відповідно до п.2.1. Статуту ОСОБА_3 організації «Спілка інвалідів «Оріон», затвердженого установчими зборами засновників ОСОБА_3 організації «Спілка інвалідів «Оріон» від 16 серпня 2016 року, головною метою Організації є організаційне обєднання громадян-інвалідів та надання їм допомоги в професійній, трудовій і соціальній реабілітації, захисті їх законних прав та інтересів, утвердженні статусу рівноправних громадян, всебічно інтегрованих у суспільство, підвищенні ними свого загальноосвітнього, професійного і культурного рівня, отриманні максимуму інформації, яка сприяє розширенню їхнього кругозору і духовного світогляду.

Відповідно до п.1.11, п.3.1.1 Статуту, організація має право представляти і захищати свої законні інтереси та законні інтереси своїх членів у державних органах та в неурядових організаціях;…бути позивачем та відповідачем у суді, мати у власності кошти та інше майно…

З вказаного Статуту вбачається, що учасником Організації є, зокрема, ОСОБА_4, який є інвалідом першої групи безстроково, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААА № 717094.

Позивачем надано до суду копію попереднього договору оренди житлового приміщення від 07 квітня 2017 року, який укладено між ОСОБА_5 (орендодавець) та ОСОБА_4 (орендар),з якого вбачається, що сторони договору зобовязались укласти договір оренди квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, кв.2 загальною площею 162,7 кв.м., жилою площею 79,5 кв.м., а також прибудинкова територія площею 1292 кв.м. Згідно п.2.3 вказаного договору, обєкт оренди передається в тимчасове користування для розміщення громадської приймальні ОСОБА_3 організації «Спілка інвалідів «Оріон».

В подальшому, 01 вересня 2017 року ОСОБА_5 (орендодавець) та ОСОБА_4 (орендар), був укладений договір оренди вказаного нерухомого майна.

Як зазначалося вище, інвалід ОСОБА_4 є учасником ОСОБА_3 організації «Спілка інвалідів «Оріон», нерухоме майно за адресою вул. Шевченко, 45 використовується ОСОБА_3 організацією «Спілка інвалідів «Оріон» для розміщення громадської приймальні.

Крім того, як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Дніпро, Соборний район, вул. Шевченка, у районі буд. № 43, межі вказаної земельної ділянки на відрізку від 8 до 11, від 12 до 1 проходять по стіні будівлі № 45 по вул. Шевченка. Вказане підтверджується Актом встановлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та Планом встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування (та схемою до нього).

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у містах - не більше 0,10 гектара. Таким чином, слід зробити висновок, що позивач має законні очікування, що набуття ним в оренду приміщень в житловому будинку, в якому розташована громадська приймальна позивача, означає також наявність земельної ділянки певної площі, необхідної згідно чинного законодавства для обслуговування жилого будинку. А отже, формування земельної ділянки, межа якої проходить безпосередньо по стіні будинку № 45, та можливий подальший продаж її на торгах означає фактичне позбавлення позивача можливості користуватися земельною ділянкою, прилеглою до будинку № 45 та обслуговувати вказаний будинок.

З урахуванням зазначеного, суд вважає обґрунтованими та доведеними твердження відповідача про порушення оскаржуваним рішенням його законних прав та інтересів.

Таким чином, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що скаржувне рішення прийнято не на підставі, та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких це рішення спрямоване, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 90, 139, 243, 297 КАС України, Конституцією України, ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст..ст. 12,121, 135, 136 Земельного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 організації «Спілка інвалідів «ОРІОН» до Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 19.07.2017 № 11/23 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки по вул. Шевченка у районі буд. № 43 (Соборний (Жовтневий) район».

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_3 організації «Спілка інвалідів «ОРІОН» судовий збір у розмірі 2080 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Пунктом 15.5. Перехідних положень КАС України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску