Справа № 579/147/18
Суддя: Моргун О. В.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/147/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді Моргуна О.В.,

з участю секретаря Сірої С.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу в спрощеному позовному провадженні за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії; скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в м.Києві ОСОБА_2 (далі інспектор) про визнання протиправними дії; скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія АР №842590 від 03.02.2017 року та закриття справи.

Свої вимоги мотивує тим, що 03 лютого 2017 року інспектором було винесено постанову серії АР №842590 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі по якій його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

За змістом постанови інспектор розглянув справу про адміністративне правопорушення від 03.02.2017 року на автодорозі Київ-Чоп М06, 37 км. Під час розгляду справи було встановлено, що 03 лютого 2017 року о 2 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп, 37 км, він керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 112, номерний знак НОМЕР_1, без увімкненого ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.19.1 ПДР.

З винесеною постановою він не згоден та вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а дії інспектора незаконними, враховуючи наступне.

Інспектор приймаючи постанову серія АР №842590 не розяснив йому права, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності; не повідомив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що спричинило для нього негативні наслідки, оскільки не зміг завчано скористатися правовою допомогою юриста, дати пояснення, подати докази, заявити клопотання, тобто був позбавлений можливості щодо здійснення свого права передбаченого ст.268 КУпАП.

Про існування постанови серія АР №842590 від 03.02.2017 року він дізнався лише 08 грудня 2017 року у Кролевецькому ВДВС. Раніше про існування вказаної постанови йому не було відомо.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача та Департаменту патрульної поліції НП України надав відзив на позов (а.с.33-37) за змістом якого інспектор при винесенні постанови серія АР №842590 від 03.02.2017 року діяв у відповідності до наданих йому повноважень, з дотриманням процедури КУпАП та Інструкцією, а відтак постанова є правомірною та законною. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні надав наступні показання.

Дійсно 03 лютого 2017 року в нічний час на автодорозі Київ-Чоп, 37 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 112, номерний знак НОМЕР_1, без увімкненого ближнього світла, оскільки він під час руху пропав. Рухались в населеному пункті на габаритах, поза населеним пунктом на дальньому світлі фар. Через деякий час Mercedes-Benz Vito 112, номерний знак НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що в автомобілі під час руху пропало ближнє світло.

Працівники поліції забрали документи і пішли на 15-20 хвилин до свого автомобіля. Після чого повернулися та віддали документи та повідомили, що їхати без ближнього світла не можна. При цьому ОСОБА_1 просив їх провести його автомобіль до СТО, на що вони відмовили та поїхали у власних справах. Через деякий час ОСОБА_1 також продовжив рух. Окрім того свідок ОСОБА_3 пояснив, що поліцейським ОСОБА_1 права не розяснювалися; працівники поліції не забезпечили можливість ОСОБА_1 надати пояснення; справа не розглядалась, постанова не виносилася та не вручалися реквізити щодо сплати штрафу, і взагалі працівники поліції не повідомили ОСОБА_1, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядалася.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3, вивчивши відзив відповідача на позовну заяву та виконавче провадження за АСВП:53720221, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №842590 від 03 лютого 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03 лютого 2017 року о 02 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп М06, 37 км. керував автомобілем Mercedes-Benz Vito 112, номерний знак НОМЕР_1, без увімкненого ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.19.1 ПДР, за що відповідальність передбачено ч.2 ст.122 КУпАП.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 19.1 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Пункт 31.6 ПДР забороняє подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність серед іншого, за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне

правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі протягом десяти днів з дати вручення такої постанови у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

За змістом постанови серії АР №842590 від 03 лютого 2017 року вказана постанова нібито направлялася рекомендованим листом за вих. номером 120/00 від 06.02.2017 року однак кому направлялася постанова та докази цього відсутні і у судовому засіданні вказане не знайшло свого підтвердження.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав постанову серія АР №842590 від 03.02.2017 року лише 08 грудня 2017 року у Кролевецькому РВДВС, що підтверджується довідкою від 21.12.2017 року за №11927, яка міститься у матеріалах виконавчого провадження №53720221.

Відповідач не надав суду доказів заперечень щодо зазначених позивачем обставин.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з

дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …».

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо відповідача у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

Таким чином, відповідач, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем не надано позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, що підтверджується показанням свідка ОСОБА_3 даних у судовому засіданні.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку про те, що відповідачем, всупереч положень КУпАП, не було виконано всіх дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідачем по справі в судове засідання не були надані докази того що позивачеві було забезпечене гарантоване ст. 59, 63 Конституції України право на захист.

З матеріалів справи убачається, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, було порушено норми процесуального права, у звязку з чим, суд вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №842590 від 03 лютого 2017 року такою, що підлягає скасуванню.

При цьому, позивач не оспорює того, що він в нічний час 03 лютого 2017 року на автодорозі Київ-Чоп М06, 37 км. керував автомобілем Mercedes-Benz Vito 112, номерний знак НОМЕР_1, без увімкненого ближнього світла в темну пору доби, оскільки згорів перемикач фар.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи

в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст.293 КУпАП орган посадова особа при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає в тому числі одне з рішень - скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

Суд вважає, що належним та достатнім способом захисту прав позивача буде скасування постанови інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 3 лютого 2017 року серія

АР №842590 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд не знаходить підстав для визнання неправомірними дій інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, як такими, що грубо та умисно порушують встановлений порядок при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №842590 від 03 лютого 2017 року до яких позивається і в цій частині позову необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 122, 245-246, 251, 268, 280, КУпАП, Правилами дорожнього руху, ст.ст. 2, 6-11, 77, 246, 250, 255, 257, 263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 3 лютого 2017 року серія АР №842590 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати та справу надіслати на новий розгляд.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Повне судове рішення складено 18 травня 2018 року.

Суддя ОСОБА_4