Справа № 822/1330/18
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1330/18
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І.

за участі:секретаря судового засідання Мазій І.В. представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембуд-транс" до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області, в якому просить суд визнати дії посадових осіб відповідача протиправними та скасувати винесені постанови про застосування адміністративно - господарських штрафів № 033637 від 02.03.2018 року, № 033638 від 02.03.2018 року, № 033639 від 02.03.2018 року в розмірі 340,00 грн. штрафу по кожній постанові окремо.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області 08.02.2018 року були проведені перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складені акти перевірки № 041279, № 041293, № 041292.

За результатами розгляду справи про порушення Управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області винесені постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 02.03.2018 року на суми 340,00 грн. кожна: № 033637, № 033638, № 033639.

З вказаними постановами позивач не погоджується, вважає їх протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Справа розглянута справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив наведені у позові обставини, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембуд-транс" заперечив, про що надав відзив на позовну заяву. У поданому відзиві представник відповідача зазначає, що при винесенні оскаржуваних постанов про застосування адміністративно - господарських штрафів № 033637 від 02.03.2018 року, № 033638 від 02.03.2018 року, № 033639 від 02.03.2018 року Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області діяло в межах та у спосіб передбачений чанним законодавством України, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2018 року посадовими особами проведено рейдову перевірку автотранспортних засобів автомобільних перевізників на території, площина на території радіусом 23 км з центром на вул. Проскурівська м. Хмельницький, площина на території радіусом 23 км з центром на вул. Миру, 6 у м. Деражня, В/Д Н-03, 169 км + 30 м, 192 км + 50 м, В/Д Н-12, 252 км +30 м, 277 км + 30 м.

Під час перевірки встановлено, що водії, здійснюючи регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах, працювали у дві зміни, чим порушено режим праці та відпочинку водії, відповідальність за що передбачена абз. 8 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", про що складені Акти перевірки № 041279, № 041293, № 041292.

За результатом розгляду справ, 02.03.2018 року начальник управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області розглянув матеріали перевірки та прийняв постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.03.2018 року на суми 340,00 грн. кожна: № 033637, № 033638, № 033639.

З вказаними постановами позивач не погоджується, вважає їх протиправними та звернувся із даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Досліджуючи правомірність прийнятих постанов, суд виходив з наступного.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України від 05.04.2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі Закон - № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Приписами статті 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом ОСОБА_3 України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок - № 1567).

Згідно зазначеного Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлені Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 340 від 07.06.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14 вересня 2010 року за № 811/18106 (далі Положення - № 340).

Згідно пункту 1.1 це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) , Кодексу законів про працю України та Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".

Пункт 1.2. Положення № 340 визначає, що воно встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Пункт 1.3. встановлює вимоги Положення № 340, які поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно пункту 7.1. Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 08 листопада 2006 року № 1567.

Пунктом 7.2. визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Як зазначалося вище, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та встановлено порушення вимог статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", про що складено акти перевірок № 041279, № 041293, № 041292 від 08.02.2018 року.

На акти перевірок № 041279, № 041293, № 041292 від 08.02.2018 року, представником позивача надані письмові пояснення від 05.12.2017 року, в яких зазначається про те, що на транспортних засобах, які належать ТОВ "Рембуд-транс" працює по два водії, які відпрацьовують не більше 4-х днів на тиждень. При здійсненні пасажирських перевезень у водіїв є перерва на обід, що складає 40-60 хвилин та міжрейсовий відстій від 5 до 15 хвилин. Водії дотримуються встановленої чинним законодавством України тижневої норми робочого часу - 40 годин.

В судовому засіданні встановлено, що водії - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 перебували у трудових відносинах з позивачем.

Водіями транспортних засобів, що належать позивачу, були надані усні пояснення посадовим особам відповідача про те, що на маршрут вони виїхали близько 05:00 години ранку, а тому, враховуючи час перевірки - біля 19:00 години, робочий день водія складає більше 12 годин, що є порушенням пункту 3.1. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та України 07.06.2010 року № 340, де передбачено, щозмінний період керування водія, включаючи надурочні роботи, не повинен перевищувати 9 годин.

Однак, як вбачається із наявних в матеріалах справи подорожніх листів № 36, № 73 та № 52 перевезення пасажирів по маршруту протягом дня здійснювалося одним водієм.

Представником позивача надано до суду Графіки руху автобусів по маршрутах № 43, № 46 та № 46а, в яких зазначено, що робочий час водія розпочинається о 06 год. 09 хв., а закінчується о 21 год. 06 хв., та становить 15 год.

Пунктом 2.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердження Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 07.06.2010 року № 340, встановлено, що нормальна тривалість робочого часу водіїв не повинна перевищувати 40 годин на тиждень. Для водіїв, у яких встановлено шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем, тривалість щоденної роботи не може перевищувати 7 годин. Напередодні вихідних днів тривалість роботи при шестиденному робочому тижні не може перевищувати 5 годин. Напередодні святкових і неробочих днів тривалість роботи водіїв скорочується на одну годину як при п'ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні. Тривалість роботи (зміни) водія у нічний час скорочується на одну годину.

У відповідності до пункту 2.3 Положення № 340, якщо за умовами роботи не може бути додержана встановлена для водіїв щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин.

Рішення про запровадження підсумованого обліку робочого часу приймається перевізником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). У разі підсумованого обліку робочого часу водія нормальна тривалість робочого дня (зміни) не може перевищувати 10 годин.

Якщо нормальна тривалість робочого дня охоплює тривалі простої, очікування у ТЗ чи на робочому місці або якщо водію необхідно дати змогу доїхати до відповідного місця відпочинку, тривалість робочого дня (зміни) може бути збільшена до 12 годин за умови, що час керування протягом дня (зміни) не перевищує 9 годин.

Згідно із наказом директора ТОВ "Рембуд-транс" № 1 від 02.01.2018 року затверджено позмінну роботу водіїв транспортних засобів, що належать позивачу, а саме встановлено 4 - денний робочий тиждень для таких працівників.

Відповідно до пункту 2.4 Положення № 340, при пiдсумованому облiку робочого часу праця водiїв регулюється графiками змiнностi водiїв колiсних транспортних засобiв (додаток 1), якi складаються на весь облiковий перiод i якими визначаються тривалiсть щоденної роботи (змiни), робочих днiв (змiни) та вихiдних днiв.

Під час перевірок посадовими особами відповідача неможливо було встановити кількість годин протягом яких водії безперервно перебували за кермом, оскільки в транспортних засобах були відсутні відповідні документи.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував той факт, що у водіїв визначених маршрутів робочий час триває більше 12 годин, вказавши на не перевищення 40 годинного робочого часу на тиждень.

Відповідно до пункту 3.1. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та України 07.06.2010 року № 340, змінний період керування водія, включаючи надурочні роботи, не повинен перевищувати 9 годин.

Приписами статті 34 зазначеного Закону унормовані вимоги до автомобільного перевізника.

Так, автомобільний перевізник, зокрема, повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху.

Відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи на ведене вище, суд вважає, що позивачем допущено порушення графіку змінності водіїв, наслідком чого є порушення режиму праці та відпочинку водія - понаднормова праця, більше 12 годин.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що при перевірці посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області порушено п. 38 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, оскільки у дорожніх листах, які знаходилися у водіїв відсутні відмітки про перевірку.

Судом не взято до уваги таке твердження представника відповідача, оскільки Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті не визначає обов'язку для органів державного контролю на автомобільному транспорті за результатами проведення перевірки транспортного засобу робити відповідну відмітку у дорожньому листі.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_3 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв у відповідності норм частини 2 статті 2 КАС України.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що відповідачем доведена, а позивачем не спростована, правомірність винесення оскаржуваних постанов.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембуд-транс" (29000, м. Хмельницький, вул. Пілотська, 2 ) до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Соборна, 75, ) про визнання дій протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 травня 2018 року

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_8
"Згідно з оригіналом" ОСОБА_8