Справа № 457/1039/17
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1039/17
провадження №2-а/457/4/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Громадської організації «Довіра» до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності,-

в с т а н о в и в:

Громадська організація «Довіра» звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з адміністративним позовом до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу у сфері містобудування. Позов мотивований тим, що на вул. Лесі Українки у м. Трускавець здійснюється будівництво скверу зі зведенням скульптурної композиції ОСОБА_1, замовником будівництва якої є Громадська організація «Довіра». 04 липня 2017 року на вул. Лесі Українки у м. Трускавець прийшла інспектор відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради ОСОБА_2 і повідомила голові ГО «Довіра», що проводиться перевірка на будівництво скверу зі зведення скульптурної композиції ОСОБА_1 щодо дотримання субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, направлення на перевірку: з 3 по 14 липня. За результатами перевірки винесено постанову про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та накладено штраф у розмірі 48000 грн. Дії посадових осіб щодо проведення вищевказаної позапланової перевірки щодо дотримання ГО «Довіра» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил вважає незаконними, а прийняті ними рішення таким, що винесені з порушенням вимог законодавства, а саме: порушенням порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. 13 липня 2017 року посадова особа склала припис 8/1пз, який став причиною повторної позапланової перевірки 10-23 серпня 2017 року. Ним було повідомлено до відділу ДАБК Трускавецької міської ради, що дії посадових осіб оскаржують ся у визначеному законом порядку, у заяві також просив визнати незаконними та скасувати рішення, прийняті посадовими особами наказ на проведення перевірки, направлення, припис 8/1 та постанову. Також до початку проведення повторної перевірки у відповіді на лист-виклик від 08 серпня 2017 року відділу ДАБК було повідомлено, що ГО «Довіра» не може допустити до перевірки посадових осіб, доки справа про визнання незаконними дії відділу ДАБК Трускавецької міської ради щодо проведення перевірки та скасування прийнятих ними рішень ще знаходиться на розгляді. Як йому стало відомо, 23 серпня 2017 року посадовою особою по вул. Лесі Українки складено акт № 8/7 про недопущення посадових осіб ДАБК на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, припис 8/7 пз від 23 серпня 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, протокол № 8/7 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. 11 вересня 2017 року відділом ДАБК Трускавецької міської ради винесено постанову № 2-8/7 про накладення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого пп. 2 п. 6 ст. 2 Закону України « Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 101040 грн. Згідно з протоколом про правопорушення у сфері містобудування розгляд справи мав відбутися 11 вересня 2017 року о 10:00 год. Його представник ОСОБА_3 з'явилася на розгляд справи, однак нікого з залучених та посадових осіб, які б мали розглядати справи, на місці не було. Його представником було подано повідомлення, що представник з'явилася у визначений час за визначеною адресою, однак слухання справи не відбулося. Просить визнати незаконними дії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради та скасувати припис 8/7пз від 23 серпня 2017 року та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 2-8/7пз від 11 вересня 2017 року в розмірі 101 040 грн.

Від представника відповідача надійшло заперечення проти адміністративного позову, у якому від просить відмовити у задоволенні позову Громадської організації «Довіра» у повному обсязі з огляду на наступне. У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23 серпня 2017 року № 2-8/7пз, тоді коли постанова про накладення штрафу була винесена в.о. начальника відділу ДАБК Трускавецької міської ради 11 вересня 2017 року за № 2-8/7. Що стосується позовної вимоги про визнання припису про усунення правопорушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 8/7 від 23 серпня 2017 року, припис є обовязковим до виконання. Вимога позивача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, а також не доведена обставинами, які суд мав би взяти до уваги для скасування припису.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив на заперечення представника відповідача, у якому зазначає, що заперечення є необґрунтовані та не підлягають до задоволення.

У судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали з наведених у ньому підстав та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просили відмовити у його задоволенні з наведених у запереченні на адміністративний позов підстав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

23 серпня 2017 року головним спеціалістом-інспектором відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради ОСОБА_2 складено акт № 8/7 про те, що керівник Громадської організації «Довіра» ОСОБА_4 вдруге не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва «Будівництво скверу зі зведенням скульптурної композиції ОСОБА_1 по вул. Лесі Українки в м. Трускавець», чим порушив положення п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп. 1 п. 11 абз. 6 п. 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно з протоколом про порушення у сфері містобудівної діяльності № 8/7 від 23 серпня 2017 року керівника Громадської організації «Довіра» ОСОБА_4 на об'єкті будівництва «Будівництво скверу з зведенням скульптурної композиції ОСОБА_1 по вул. Лесі Українки у м. Трускавець» головним спеціалістом інспектором відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_2 виявлено порушення, яке полягає в недопущенні вдруге посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю до проведення архітектурно-будівельного контролю на вищезазначений об'єкт будівництва, що є порушенням п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп. 1 п. 11 абз. 6 п. 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 10:00 год. 11 вересня 2017 року у приміщенні відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Норми ст.7 КУпАП вказують на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За своєю суттю протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд виходить з того, що при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення адміністративний протокол розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновками експерта, речовими докази, фотоматеріали, тощо), про що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п. 13 Порядку накладення штрафів у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06 квітня 1995 року, у разі відмови субєкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому. Субєкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невідємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Всупереч вказаним вимогам у протоколі від 23 серпня 2017 року не зазначається часу вчинення Громадською організацією «Довіра» адміністративного правопорушення, передбаченого пп. 2 п. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

В протоколі відповідачем не зроблено жодної відмітки про те, що ОСОБА_4 відмовився від підписання протоколу та його отримання. З протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесено постанову про притягнення Громадської організації «Довіра» до адміністративної відповідальності, вбачається, що від підпису Голова громадської організації «Довіра» ОСОБА_4 відмовився, однак всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не викладено мотиви відмовлення від такого підписання, а також не зафіксовано факт такої відмови підписами понятих чи очевидців.

Доказів про роз'яснення йому прав і обовязків, передбачених ст. 268 КУпАП, на виконання вимог ч. ч. 1, 2, 4 ст. 256 КУпАП представником відповідача суду не надано.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито обєктивну сторону правопорушення, не описано, в чому полягали протиправні дії сторони позивача. У протоколі зазначено, що дії позивача є порушенням п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Частиною 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами державної статистики, Національної поліції, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами. З тексту нормативно-правового акту вбачається, що дана частина статті на жодні підпункти, пункти не поділяється. З аналізу змісту фабули порушення та норми статті не вбачається, які саме дії вчинено головою Громадської організації «Довіра», що могли б порушувати ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності. Наявність такої неточності зі сторони суб'єкта складення протоколу про адміністративне правопорушення не розкриває обєктивну сторону адміністративного правопорушення.

У протоколі № 8/7 зазначено, що відповідальність за встановлені правопорушення передбачено пп. 2 п. 6 ст. 2, ст. 9 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Підпунктом 2 пункту 6 статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передчена відповідальність за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій. Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності складається з п'яти статей, а статті 9 у своєму тексті не містить взагалі. Таким чином, головним спеціалістом інспектором відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_2 зазначено, що відповідальність за правопорушення, вчинені позивачем, передбачена неіснуючою статтею.

Приписом № 8/7пз від 23 серпня 2017 року зобовязано голову Громадської організації «Довіри» протягом 10 робочих днів з дня отримання припису допустити головного спеціаліста інспектора відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради ОСОБА_2 до проведення позапланової перевірки обєкта будівництва.

У постанові про притягнення до адміністративної відповідальності вказано, що Громадською організацією «Довіра» порушено п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп. 1 п. 11 абз. 6 п. 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 533, що суперечить відомостям, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, де зазначено, що дії позивача є порушенням п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Пунктом 1 частини 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню. Отже, зміст протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 8/7 від 23 серпня 2017 року суперечить змісту постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 2-8/7 від 11 вересня 2017 року.

Крім цього, у постанові про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 2-8/7 від 11 вересня 2017 року Громадську організацію «Довіру» визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого пп. 2 п. 6 ст. 2, станні 9 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 101040 грн. Як уже вказано вище, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності складається з п'яти статей, а статті 9 у своєму тексті не містить взагалі, а також не містить в собі елементу «стання», на що посилається суб'єкт, який виносив постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Таким чином, головним спеціалістом інспектором відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_2 Громадську організацію «Довіра» притягнуто до адміністративної відповідальності за неіснуючою статтею та безпідставно накладено штраф за порушення правил містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 15 Порядку накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06 квітня 1995 року, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інші матеріали подаються посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, уповноваженій розглядати справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з метою вирішення питання притягнення до відповідальності та накладення штрафу протягом трьох днів після його складення. Згідно з п. 20 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. З зазначеного положення слідує, що однією і тією самою особою не може бути складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та винесена постанова про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності. Зазначене повністю суперечить матеріалам справи, оскільки протокол № 8/7 від 23 серпня 2017 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності складено головним спеціалістом інспектором відділу Державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_2, припис № 8/7пз від 23 серпня 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено головним спеціалістом інспектором відділу Державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_2 та нею є накладено штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності постановою № 8-7 від 11 вересня 2017 року в якості в.о. начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради. Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 складала процесуальні документи, перебуваючи на різних посадах, на думку суду, такі обставини є свідченням порушення порядку притягнення субєкта містобудування до адміністративної відповідальності у сфері містобудування та суттєвим порушенням його прав, тому накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності є неправомірним, що є підставою визнати незаконними дії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради та скасувати припис 8/7пз від 23 серпня 2017 року та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 2-8/7пз від 11 вересня 2017 року в розмірі 101 040 грн.

Сторона відповідача не надала в судове засідання при розгляді справи по суті доказів того, що підтверджують обставини, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, тоді як саме на нього законом покладено обов'язок доказування вини позивача у скоєні правопорушення.

Крім цього, заслуговують на увагу доводи представника позивача про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства, оскільки вона не містить конкретної вказівки про час скоєного порушення, і тому суд вважає, що за таких обставин вона підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, тому суд зобов'язаний перевірити законність та обґрунтованість складення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з наданням їй можливості скористатись усіма правами, передбаченими чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Так, у п. 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, № 303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на встановлені судом обставини та викладені вище висновки суд вважає, що оскаржувана позивачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, в зв'язку з цим оскаржувана постанова не може вважатись такою, що прийнята обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову винесено необґрунтовано, з порушенням порядку та підстав, визначених чинним законодавством, без врахування права позивача на надання пояснень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, розяснення йому прав і обовязків, передбачених ст. 268 КУпАП, без дотримання вимог до проколу про адміністративне правпорушення, встановлених ст. 256 КУпАП, а тому позов слід задовольнити вищевказану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасувати.

Керуючись ст.ст. 241, 243-246, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Громадської організації «Довіра» до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності - задовольнити.

Визнати незаконними дії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради.

Скасувати припис 8/7пз від 23 серпня 2017 року та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 2-8/7пз від 11 вересня 2017 року в розмірі 101 040 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5

Рішення у повному обсязі складено 12 квітня 2018 року