Справа № 819/545/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/545/18

16 травня 2018 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Городниця" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Городниця" звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 29.12.2017 № 510928/36979270;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному Державному реєстрі податкових накладних подану приватним підприємством "Городниця" податкову накладну від 09.11.2017 № 4.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 у справі № 819/545/18 виправлено описку у вступній та резолютивній частині рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (вступна та резолютивна частини) від 16.05.2018 у справі № 819/545/18, а саме: замість дати його ухвалення - 15 травня 2018 року, читати - 16 травня 2018 року та замість дати та номеру складання податкової накладної - від 29.12.2017 № 510928/36979270, читати - від 09.11.2017 № 4.

Тернопільським окружним адміністративним судом у судових засіданнях у даній справі, які проводилися 25.04.2018 та 08.05.2018 оголошувалася перерва для надання сторонам у справі додаткових доказів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.11.2017 ПП "Городниця" на підставі договору постачання № 3637-1 від 09.11.2017 здійснено продаж соняшнику врожаю 2017 р. ТОВ "Еколінія", що відображено у видатковій накладній № 5 від 09.11.2017. Надалі, позивач відповідно до пункту 201.10. статті 201 ПК України надіслав на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 4 від 09.11.2017. Однак, ДФС України зазначену податкову накладну прийняла, але реєстрацію зупинила, про що сформувала квитанцію № 1 від 11.12.2017 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У даній квитанції відповідач зазначив, що податкова накладна № 4 від 09.11.2017 відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, оскільки за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1206 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Після чого, на виконання квитанції № 1 від 11.12.2017 позивач надіслав ДФС України пояснення та відповідні документи на підтвердження реальності господарської операції ПП "Городниця" з ТОВ "Еколінія". Однак, не зважаючи на подані документи, рішенням комісії ДФС від 29.12.2017 № 510928/36979270 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 4 від 09.11.2017.

Позивач вважає, що оскаржене рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки останнім було надано відповідачу всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій згідно податкової накладної № 4 від 09.11.2017. Також позивач зазначив, що в оскарженому рішенні відсутні конкретні підстави для відмови у реєстрації, а лише зазначена загальна інформація про те, що причиною його прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив (арк. справи 113-116), просили позов задовольнити.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що комісією ДФС України правомірно було винесено оскаржене рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 09.11.2017 в ЄРПН, оскільки позивач не надав належних та достатніх документів на підтвердження господарської діяльності ПП "Городниця" з ТОВ "Еколінія" щодо продажу соняшнику врожаю 2017 р. на підставі договору постачання № 3637-1 від 09.11.2017.

З огляду на зазначене та посилаючись на пояснення викладені у відзиві на позов (арк. справи 108-111) та запереченні, просила у задоволені позову відмовити.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд встановив, що ПП "Городниця" зареєстроване як юридична особа 29.06.2010 та основними видами діяльності підприємства є, зокрема: код КВЕД 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 89-91).

Водночас, позивач з 01.07.2010 знаходиться на обліку як платник податків у Гусятинській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, з 01.01.2017 зареєстрований платником податку на додану вартість, про що 23.12.2016 сформовано витяг № 047 з реєстру платників ПДВ (арк. справи 92).

Як слідує з матеріалів справи, що 09.11.2017 між ПП "Городниця" (далі - постачальник) та ТОВ "Еколінія" (далі - покупець) укладено договір постачання № 3637-1. Згідно предмету договору постачальник зобовязується поставити і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити соняшник врожаю 2017 року, на умовах EXW на елеваторі ТОВ "Еколінія" (арк. справи 18).

09.11.2017 ПП "Городниця" на підставі договору постачання № 3637-1 від 09.11.2017 здійснено продаж соняшнику врожаю 2017 р. ТОВ "Еколінія", що відображено у видатковій накладній № 5 від 09.11.2017 (арк. справи 23).

Надалі, ПП "Городниця" складено податкову накладну № 4 від 09.11.2017 на суму 817960,32 грн., в тому числі ПДВ - 136326,72 грн. (арк. справи 26), та 11.12.2017 надіслано на реєстрацію в ЄРПН.

Однак, за результатами перевірки зазначеної податкової накладної, ДФС України направила позивачу квитанцію № 1 від 11.12.2017 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, у якій зазначено, що реєстрація податкової накладної № 4 від 09.11.2017 зупинена відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі Критеріїв № 567). Також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1206. Водночас, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (арк. справи 27).

Після чого, на виконання квитанції № 1 від 11.12.2017 позивач надіслав ДФС України наступні документи:

- повідомлення № 3 від 21.12.2017 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої/го зупинено з поясненнями (арк. справи 28);

- копії договорів та первинних документів, зокрема:

Договір постачання № 3637-1 від 09.11.2017.

Акт прийому - передачі до договору № 01/07/16 ЧС від 01.07.2016.

Договір оренди № 01/07/16 ЧС від 01.07.2016.

Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017 року № - 4сг.

Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01.12.2017 № 19-сг.

Витяг № 015 з реєстру платників податку на додану вартість.

Довідка від 21.12.2017 № 584.

Довідка від 03.02.2017 № 52.

Договір підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 20.10.2017.

Акт № 8 від 31.10.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Додаток № 7 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Додаток № 4 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт № 6 від 31.08.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Додаток № 1 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 01.07.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 01.11.2017.

Акт № 9 від 30.11.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 07.08.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 30.08.2017.

Акт № 1 від 29.04.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 28.04.2017.

Додаток № 2 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 31.05.2017.

Акт № 2 від 31.05.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Додаток № 8 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт № 3 від 30.06.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Виписка по рахунку.

Пояснення ПП "Городниця".

Видаткова накладна № РН - 0343 від 01.06.2017.

Видаткова накладна № 12939 від 31.05.2017.

Видаткова накладна № РН - 0344 від 09.06.2017.

Видаткова накладна № 12951 від 08.06.2017.

Видаткова накладна № РН - 0242 від 28.04.2017.

Оборотно - сальдова відомість по рахунку 10 за 2017 р.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 01.06.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 13.06.2017.

Акт прийому - передачі ТМЦ від 30.06.2017.

Додаток № 3 до договору підряду № 01/01/17 від 01.01.2017.

Акт надання послуг № 1202 від 30.09.2017.

Акт надання послуг № 1407 від 31.10.2017.

Акт надання послуг № 1445 від 09.11.2017.

Договір № 16/03/16 купівлі - продажу мінеральних добрив від 16.06.2016.

Видаткова накладна № РН - 0335 від 01.06.2017.

Видаткова накладна № РН - 0365 від 13.06.2017.

Видаткова накладна № 19802 від 03.10.2017.

Видаткова накладна № РН - 0356 від 01.06.2017.

Договір поставки № ЗР-436/17Д від 31.05.2017.

Додаткова угода № 1 до договору № 16/03/16М купівлі - продажу мінеральних добрив від 16.03.2017.

Платіжне доручення № 157 від 10.11.2017.

Платіжне доручення № 158 від 10.11.2017.

Податкова накладна від 01.06.2017 № 13.

Податкова накладна від 03.10.2017 № 229.

Податкова накладна від 09.06.2017 № 27.

Податкова накладна від 08.06.2017 № 1105.

Податкова накладна від 13.06.2017 № 40.

Податкова накладна від 01.06.2017 № 10.

Податкова накладна від 01.06.2017 № 12.

Податкова накладна від 31.05.2017 № 5677.

Податкова накладна від 28.04.2017 № 80.

Податкова накладна від 30.09.2017 № 163.

Податкова накладна від 31.10.2017 № 195.

Рахунок на оплату № 5 від 09.11.2017.

Видаткова накладна № 5 від 09.11.2017.

Рахунок на оплату № 1288 від 31.10.2017.

Рахунок на оплату № 1322 від 09.11.2017.

Рахунок на оплату № 1083 від 30.09.2017.

Товарно - транспортна накладна № 3 від 07.10.2017.

Товарно - транспортна накладна № 1 від 29.09.2017.

Товарно - транспортна накладна № 13 від 16.10.2017.

Товарно - транспортна накладна № 2 від 29.09.2017.

Водночас, у зазначеному повідомленні № 3 від 21.12.2017 позивач розяснив відповідачу, що з 2015 року підприємство орендує земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Станом на 01.01.2017 ПП "Городниця" опрацювало угіддя площею 119,29 га, а з травня 2017 року опрацьовує угіддя площею 296,5 га. З 01.01.2017 підприємство є платником ПДВ. Податки сплачуються повністю і своєчасно. Заборгованість перед бюджетом відсутня. Також зазначено, що протягом 2017 року підприємство придбало у власність: трактор Беларус -892, агрегат АГД-2, 8Н, борона дискова БДСФ, обприскувач Кронос 3000, плуг ПНВ 3-35 та інше сільськогосподарське обладнання. Балансова вартість основних засобів складає 1185117 грн. Також для обробітку ґрунту та збирання урожаю ПП "Городниця" отримувало послуги від ТОВ "Гусятинський агропостач". Згідно договору оренди № 01/07/16 ЧС від 01.07.2016 підприємство орендує складське приміщення, яке знаходиться за адресою: Тернопільська область, смт. Гусятин, вул. Привокзальна, 8. Валютні рахунки не відкривалися, підприємство зовнішньоекономічною діяльністю не займалося та експортно імпортні операції не проводило.

Однак, не зважаючи на подані документи, рішенням комісії ДФС від 29.12.2017 № 510928/36979270 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 4 від 09.11.2017, мотивуючи тим, що позивач надав копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся зі скаргою від 12.01.2018 № 6354/6 до ДФС України. Рішенням від 23.01.2018 № 8593/36979270 Комісія з питань розгляду скарг скаргу позивача залишила без задоволення, а оскаржене рішення залишила без змін (арк. справи 14-17). Надалі, позивач звернувся з позовом до суду.

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1. статті 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики. (пункт 74.3. статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Як слідує з квитанції щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 11.12.2017, вона містить інформацію про те, що "ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1206. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК".

Так, пунктом 6 Критеріїв № 567 містить у собі визначення двох різних критеріїв: моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Отже, контролюючий орган зобов'язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв № 567.

Також суд зазначає, що визначення фіскальним органом у квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі № 567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567: 1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Тобто, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Зі змісту квитанції № 1 від 11.12.2017 слідує, що контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Проте, відповідач, в порушення підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України, не вказано конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567.

Водночас, відповідно до пропозиції надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН позивач надіслав пояснення та документи на підтвердження реальності господарської діяльності ПП "Городниця" з ТОВ "Еколінія", про що описано вище та знаходяться в матеріалах справи.

Однак, не зважаючи на це, комісією ДФС України прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 09.11.2017 № 4 в ЄРПН та як підставу відмови зазначено: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" від 29.03.2017 № 190 установлено, що комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що рішення комісії ДФС про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, тобто або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, або надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Проте, в оскарженому рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, в чому полягає порушення, та/або яких саме документів не вистачає, тобто не містить чіткого визначення підстав для прийняття комісією ДФС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 09.11.2017 № 4.

Суд враховує, що оскаржене рішення не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття таких, а лише загальну інформацію про те, що підставою для його прийняття є: наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування, зазначено "та/або". Вказане свідчить про прийняття відповідачем оскарженого рішення не у спосіб передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації".

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржене рішення контролюючого органу не відповідає зазначеним вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на не можливість реалізації свого права або обов'язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що податкова накладна від 09.11.2017 № 4 видана в межах операцій, які є об'єктом оподаткування; зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних; продавець та покупець є платниками ПДВ; податкова накладна надіслана для реєстрації у встановлений пунктом 201.10. статті 201 ПК України строк, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації і відмови у реєстрації податкових накладних та суд не встановив обставин, які б перешкоджали видачі податкової накладної та прийняття рішення про її реєстрацію, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття оскарженого рішення, яке прийняте без урахування всіх обставин, що мали суттєве значення для цілей прийняття оскарженого рішення, а також без урахування зазначених норм законодавства.

Водночас, під час розгляду справи судом по суті, позивач надав низку інших документів, що також підтверджують реальність здійснення операцій ПП "Городниця" з ТОВ "Еколінія" та спростовують доводи представника відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву та запереченні.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач не довів правомірності рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 29.12.2017 № 510928/36979270 про відмову в реєстрації податкової накладної від 09.11.2017 № 4 в ЄРПН, що свідчить про його протиправність та, як наслідок, підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкової накладної від 09.11.2017 № 4, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16. статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки рішення про відмову у реєстрації податкової накладної підлягає скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень частини другої статті 9 та частини другої статті 245 КАС України, підпункту 201.16.4. пункту 201.16. статті 201, пункту 201.10. статті 201 ПК України, пунктів 19, 20 Порядку № 1246, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині шляхом зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 09.11.2017 № 4, поданої ПП "Городниця".

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного підприємства "Городниця" (місцезнаходження: вул. Центральна, 330Б, с. Городниця, Гусятинський район, Тернопільська область, 48237, ) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, Київ-53, м. Київ, 04655, ) про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, Київ-53, м. Київ, 04655, ), яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 29.12.2017 № 510928/36979270.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, Київ-53, м. Київ, 04655, ) зареєструвати в Єдиному Державному реєстрі податкових накладних подану приватним підприємством "Городниця" (місцезнаходження: вул. Центральна, 330Б, с. Городниця, Гусятинський район, Тернопільська область, 48237, ) податкову накладну від 09.11.2017 № 4.

Стягнути на користь приватного підприємства "Городниця" (місцезнаходження: вул. Центральна, 330Б, с. Городниця, Гусятинський район, Тернопільська область, 48237, ) судові витрати у сумі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, Київ-53, м. Київ, 04655, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 травня 2018 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.