Справа № 461/1448/18
Суддя: Лялюк Є. Д.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1448/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого-судді Лялюка Є.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Станкевича Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 507532 від 19.02.2018 року, винесеною поліцейським Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП ОСОБА_2 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення 340 грн. штрафу.

Відповідно до постанови, 19 лютого 2018 року о 22год. 30хв. ОСОБА_1А, керуючи автомобілем LDV 400 Convoy, ДНЗ ВС 2683 ЕМ, рухався по авто дорозі М-11. ОСОБА_1 був зупинений співробітником поліції. Після зупинки відповідач пояснив причину зупинки тим, що у автомобіля LDV 400 Convoy, ДНЗ ВС 2683 ЕМ, не працювала ліва фара. Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст.121 КпАП України.

Позивач вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Постанова складена без врахування зауважень позивача, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. Окрім того, на думку позивача форма постанови, що оскаржується, не відповідає формі, затвердженій Інструкцією №1395 від 07.11.2015 року, а бланк постанови не відповідає технічному опису бланка постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженому цією ж Інструкцією. Також, позивач зазначає, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, і він був позбавлений можливості скористатися правами, передбаченими ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач у судове засідання не зявився. Надав заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до постанови серії БР № 507532 від 19.02.2018 року, 19 лютого 2018 року ОСОБА_1А, керуючи автомобілем LDV 400 Convoy, ДНЗ ВС 2683 ЕМ, рухався по авто дорозі М-11.О 22год.30хв. ОСОБА_1 був зупинений співробітником поліції. Після зупинки відповідач пояснив причину зупинки тим, що у автомобіля LDV 400 Convoy, ДНЗ ВС 2683 ЕМ, не працювала ліва фара. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення 340 грн. штрафу.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували, що позивачем були порушенні Правила дорожнього руху України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто суть частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зводиться до того, що безпосередньо в судовому засіданні відповідач, субєкт владних повноважень, повинен довести правомірність своїх дій.

Разом з тим, у матеріалах справи, як довід щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення наявна лише оскаржена постанова.

Відповідачем всупереч наведеному не надано суду будь-яких доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких була винесена оскаржувана постанова, а також в постанові не наведено доказів, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення доводів висловлених позивачем.

Дотримання усіх вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо розгляду адміністративних справ належними доказами не підтверджено. Відтак, факт виконання суб'єктом владних повноважень вимог процесуального законодавства, а отже і правомірності прийнятого рішення відповідачем не наведено, з огляду на відсутність доказів у матеріалах справи та не представлення їх суду для вивчення та оцінки в ході розгляду справи.

Оскільки законодавство України чітко не гарантує презумпцію невинуватості у справах про адміністративні правопорушення, Конституційний суд України (справа № 1-34/2010) визнав, що презумпція невинуватості поширюється на справи про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і жодним чином не спростовані відповідачем. За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обовязок суб'єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251, 257, 258, 268, 277 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

визнати неправомірною та скасувати постанову БР № 507532 від 19.02.2018 року винесену поліцейським Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1А за ч. 1 ст. 121 КУпАП, закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення.

Суддя Є.Д.Лялюк