Справа № 826/4177/15
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2018 року

Київ

справа №826/4177/15

адміністративне провадження №К/9901/6593/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Астілон»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2015 (суддя Келеберда В.І.)

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 (судді Міщук М.С., Бєлова Л.В., Гром Л.М.)

у справі № 826/4177/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Астілон»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Астілон» (далі - позивач, ТОВ «Компанія «Астілон») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просило суд визнати протиправними дії відповідача по проведенню зустрічної звірки позивача щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.08.2014; визнати протиправними дії відповідача, які полягають у зміні в електронній базі даних АІС «Податковий блок» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ на підставі акту №2759/26-55-22-09/38942017 від 09.09.2014; зобов'язати відповідача відобразити в АІС «Податковий блок» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту задекларованих позивачем за період з 01.07.2014 по 31.08.2014 та які були змінені на підставі акту від 09.09.2014 №2759/26-55-22-09/38942017.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що податковим органом проведено зустрічну звірку позивача з порушенням процедури проведення такої звірки та безпідставно відкориговано показники податкової звітності позивача чим порушено право останнього використовувати самостійно задекларовані суми податкових зобов'язань та податкового кредиту. Висновки щодо правильності декларування даних податкового обліку податковий орган може робити виключно після донарахування платнику податку грошових зобов'язань.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2018 справу було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом підготовлено для позивача запит про надання інформації та її документального підтвердження від 09.09.2014 №45576/10/26-55-22-09 та з метою вручення запиту та перевірки податкової адреси відповідачем здійснено вихід за податковою адресою позивача (м. Київ, вул. Підвисоцького, буд 5) та встановлено, що позивач за податковою адресою не знаходиться, про що складено акт від 09.09.2014 №2025/26-55-22-09.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що в липні 2014 року позивачем прийнято рішення про зміну місцезнаходження товариства, що підтверджується копією протоколу загальних зборів від 15.07.2014, копією статуту в редакції від 28.07.2014, витягом з реєстру платників податку на додану вартість, витягом з ЄДРПОУ, відповідно до яких місцезнаходженням позивача є наступна адреса: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4 літ А, офіс 213.

В матеріалах справи відсутні докази виходу відповідача за місцезнаходженням позивача за адресою м. Київ, вул. Рогнідинська, 4 літ А, офіс 213 або направлення на вказану адресу поштовим відправленням запиту про надання інформації та її документального підтвердження від 09.09.2014 №45576/10/26-55-22-09.

За результатом проведених заходів складено Акт № 2759/26-55-22-09/38942017 від 09.09.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Компанія «Астілон» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.08.2014» (далі Акт звірки), яким встановлено: порушення частини 5 статті 203, частин 1, 2 статті 215, статті 216 Цивільного кодексу України в частині недодержання зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ «Компанія «Астілон» при придбанні та продажу товарів (послуг). Товар (послуги) по вказаних правочинах не був переданий в порушення статей 662, 655, 656 Цивільного кодексу України; перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, які підпадають під визначення до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, які підпадають під визначення статтями 22, 185 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що податковим органом не було в повній мірі дотримано процедури щодо проведення зустрічної звірки. При цьому, колегія зазначає наступне.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як слідує зі змісту пункту 4.4 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України № 236 від 22.04.2011 р. (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, податковому органу надано право на складання актів про неможливість проведення зустрічних звірок.

Форма акту про неможливість проведення зустрічної звірки затверджена Додатком № 3 до згаданих Методичних рекомендацій. Відповідна форма, серед іншого, передбачає внесення до акту про неможливість проведення зустрічної звірки окремих відомостей, що стосуються суб'єкта проведення звірки.

При цьому, відповідні дії не призводять до виникнення будь-якого правового результату, оскільки звірка як юридичний факт у цьому разі не є проведеною. Отже, жодних правових наслідків, які могли би порушувати права платника податків (позивача у справі) в розглядуваному випадку не виникає.

Проведення зустрічної звірки може розглядатися як юридичний факт, який впливає на законні інтереси платника податків виключно у випадку коли дані, отримані за результатами проведення зустрічних звірок, можуть бути використані контролюючим органом як інформація про можливі порушення платником податків вимог податкового законодавства. Відповідна обставина, у свою чергу, згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є підставою для призначення податкової перевірки.

Відповідно, позовні вимоги, спрямовані на оскарження дій посадових осіб контролюючих органів із проведення зустрічної звірки про неможливість проведення зустрічної звірки, задоволенню не підлягають.

Щодо правомірності дій відповідача, які полягають у коригуванні податковим органом показників податкової звітності, колегія суддів зазначає наступне.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2 цієї статті).

За змістом вказаних правових норм дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки (чи звірки) є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків.

Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами попередніх інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображено обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Астілон» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 у справі № 826/4177/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко