Справа № 554/921/18
Суддя: Січиокно Т. О.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.04.2018 Справа № 554/921/18
Справа № 554/921/18
Номер провадження 2а/554/183/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі :

головуючого судді - Січиокно Т.О.

за участю: секретаря - Ромахової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

09.02.2018 року позивач звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом та просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 654658 від 31.01.2018 року, винесену інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Адміністративний позов позивачем мотивований тим, що згідно постанови серії БР № 654658 від 31.01.2018 року, винесеної інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. Дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення. Так, 31.01.2018 року о 15 годині 25 хв. він керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався за межами населеного пункту по трасі АД Н-12 Полтава-Суми на 130 км без увімкненого ближнього світла фар, тобто порушив вимоги п.9.8 ПДР. Однак інспектор неправильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.122 КУпАП, так як його дії полягали у русі без увімкненого ближнього світла фар, а не у порушенні користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. За порушення п. 9.8 ПДР настає відповідальність за ст.125 КУпАП, санкція якої передбачає попередження. Окрім того розгляд справи про адміністративне правопорушення інспектором не проводився, права та обовязки йому не розяснювалися, не враховано надані пояснення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 адміністративний позов підтримав, з підстав викладених у ньому.

Відповідач інспектор роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, оскільки дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 КУпАП, розмір адміністративно стягнення накладено співвмірно тяжкості вчиненого та в межах санкції даної статті..

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції у м.Полтава ОСОБА_4 в заперечила проти задоволення адміністративного позову, вважаючи дії інспектора Остапенка О.В. законними, так як ОСОБА_5 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку:

згідно постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 654658 від 31.01.2018 року, яка винесена інспектором роти ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за те, що останній 31.01.2018 року о 15 годині 25 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по трасі АД Н-12 Полтава-Суми на 130 км не увімкнув ближнє світло фар за відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вагонів, чим порушив п.п.9.8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивачем у судовому засіданні не заперечувалося, що 31.01.2018 року о 15 годині 25 хв. він керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по трасі АД Н-12 Полтава-Суми на 130 км, не увімкнувши ближнє світло фар за відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вагонів, чим порушив п.п.9.8 ПДР України.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч.2 ст.33 КУпАП).

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність у виді штрафу від 25 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Зазначена норма за своєю конструкцію є бланкетною, тому у регулюванні суспільних відносин відсилає до інших нормативно-правових актів, якими, в тому числі є Правила дорожнього руху України.

У пункті 9.8. Правил дорожнього руху України (далі Правил) встановлено, що з 1 жовтня до 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Враховуючи, що ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів, це правило фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на те, згідно пп.г п.9.1 Правил, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Не дотримання цього правила слід тлумачити як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, що передбачено саме диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, у звязку з чим кваліфікація діяння ОСОБА_1 за вказаною нормою є правильною.

В даному випадку доводи позивача щодо необхідності кваліфікувати як порушення п.9.8 ПДР України за ст..125 КУпАП, є безпідставними.

З цих підстав накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є мінімальним та призначено у межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

З огляду на положення ст.258 КУпАП, суд зазначає, що в даному випадку при вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з безпекою руху, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, чітко визначена правова можливість для інспектора патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таке правове регулювання, здійснене внаслідок змін, що відбулися у законодавстві пов'язаного з реформуванням системи правоохоронних органів. Тобто, законодавство зазнало таких змін, якими наділило інспекторів поліції, що здійснюють контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками повноваженнями на нескладання протоколу та винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

За таких обставин суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, а отже адміністративний позов до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 241-245 КАСУ, суддя, -

в и р і ш и л а:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повен текст рішення складено 17 квітня 2018 року.

Суддя: Т.О. Січиокно