Справа № 308/5436/18
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5436/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Шепетко І.О.,
за участі секретаря Терпай С.В.,
перекладача Нгуен Ван Конг,
представника позивача Балога О.Ю.,
відповідача ОСОБА_1 (HO VAN ТАІ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Свої вимоги мотивував тим, що о 08 год. 05 хв. 16.05.2018 року відповідач був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Засідка» від ОРВ з м.д. смт. Велийий Березний на напрямку 142-143 прикордонних знаків, в 20 метрах від лінії державного кордону при спробі незаконного, поза пунктами пропуску перетину державного кордону із України в Словацьку Республіку у складі групи осіб. Документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Про затримання особи було повідомлено акредитовану в Україні консульську установу країни походження іноземця або особи без громадянства. Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Відповідно до Закону України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року, відповідач підлягає реадмісії. Проведення заходів реадмісії з будь якою договірною Стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу. Вказані заходи неможливо провести без застосування свободи пересування особи, відносно якої застосовується реадмісія.
На підставі наведеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги та звернути рішення до негайного виконання.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:
Як встановлено судом з матеріалів справи, о 08 год. 05 хв. 16.05.2018 року відповідач був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Засідка» від ОРВ з м.д. смт. Велийий Березний на напрямку 142-143 прикордонних знаків, в 20 метрах від лінії державного кордону при спробі незаконного, поза пунктами пропуску перетину державного кордону із України в Словацьку Республіку у складі групи осіб. При затриманні відповідач назвався громадянином Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. Окрім того, у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України.
В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Про затримання особи було повідомлено акредитовану в Україні консульську установу країни походження іноземця або особи без громадянства.
Судом також встановлено, що відповідач коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги та не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Згідно з положеннями ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію. Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25 вересня 2007 року в м. Нью-Йорку.
Вказана Угода визначає підстави та порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України положень про реадмісію (приймання-передавання) громадян обох держав, а також порядок їх взаємодії під час здійснення реадмісійних процедур.
Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.
В ході судового розгляду встановлено, відповідач ОСОБА_3 , не має законних підстав для перебування на території України та існує ризик перешкоджання проведенню процедури його реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, оскільки в останнього відсутні документи, що дають право на виїзд з України.
Крім цього, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ст. 30 цього ж Закону підлягає затриманню з метою забезпечення його передачі з України відповідно до міжнародного договору про реадмісію.
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ст. 371 КАС України, рішення суду про затримання іноземця з метою його ідентифікації не підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст. ст. 271, 272, 289, 297 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позов Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію задовольнити.
Затримати громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду І.О.Шепетко