Справа № 822/65/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/65/18

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

16 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача (прокурора): Побережної-Войтенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватної виробничо-комерційної фірми "Фантон" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом першого заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави до приватної виробничо-комерційної фірми "Фантон" про стягнення плати за проїзд,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2017 року позивач перший заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом приватної виробничо-комерційної фірми "Фантон" щодо стягнення з відповідача плати в розмірі 20 087 грн. 11 коп. за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що еквівалентно 729,00 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку до акту від 13.07.2016 №0004822 на користь Державного бюджету України.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.02.2018 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішення суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу в, якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явився, разом з тим колегія суддів зазначає, що відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Також в апеляційній скарзі відповідач зазначив, що суд першої інстанції не врахував доводи відповідача і прийняв рішення з порушенням норм права..

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області 13.07.2016 на автодорозі Н-08 км Бориспіль-Запоріжжя 103 км + 200 м здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля (тягач) марки DAF модель XF95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричіпом SREM BSLT, 3LB, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно з інформацією регіонального сервісного центру МВС України у Хмельницькій області, вказаний автомобіль належить ПВКФ "Фантон".

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю складено 13.07.2016 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксовано факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, а саме фактична маса 41 050 кг, навантаження на строєну вісь 24,55 т, чим порушено вимоги п.22.5 Правил дорожнього руху України, Постанови Кабінету Міністрів України №874. Після повторного зважування о 15 год. 30 хв. фактична маса становила 40 700 кг, навантаження на строєну вісь 24 650 кг, чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху України, Постанови Кабінету Міністрів України №879.

До вказаного Акту проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 13.07.2016, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 729,00 євро.

Відповідно до пункту 27 Порядку «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» №879 (далі - Порядок №879) плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 13.07.2016 загальний розмір плати за проїзд, нарахованої ПВКФ "Фантон", становить 20 087 грн. 11 коп.

Однак визначена контролюючим органом сума платежу відповідно до зазначеного розрахунку відповідачем у добровільному порядку не сплачена. У зв'язку із чим перший заступник керівника Старокостянтинівької місцевої прокуратури звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову виходив з того, що при винесенні розрахунку №53 від 13.07.2016, яким зобов'язано ВКПФ "Фантон" внести 729,00 євро плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування за порушення Закону України "Про автомобільний транспорт", посадові особи Укртрансбезпеки діяли на виконання вимог чинного законодавства, а тому, розрахунок не суперечить чинному законодавству, визначена контролюючим органом сума платежу відповідно до зазначеного розрахунку відповідачем у добровільному порядку не сплачена, відтак, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до ч.14 ст.6 Закону України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п.15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок), контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п.28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Порядком № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пункт 30 Порядку №879 визначає методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту.

Пунктом 31-1 Порядку №879 встановлено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Згідно з п.21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Виходячи з наведених норм, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж якщо рух здійснюється без відповідно дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.

Згідно з пунктом 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Враховуючи зазначене колегія суддів приходить до висновку, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов'язковим платежем, який дає право на рух транспортного засобу, а оскільки відповідач порушив норми законодавства, посадові особи Укртрансбезпеки діяли на виконання вимог чинного законодавства то суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо стягнення з приватної виробничо-комерційної фірми "Фантон" на користь Державного бюджету України, плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в розмірі 20 087 (двадцять тисяч вісімдесят сім) грн. 11 коп.

Щодо доводів апеляційної скарги, в частині представництва прокурором та своєчасного подання та повторного подання позову, колегія суддів зазначає наступне відповідно до ч.3-5 ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно з ч.1, 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених ч.2 або 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Наявність передбачених ст.23 Закону України «Про прокуратуру» обставин для подання позову обґрунтовує тим, що управління Укртрансбезпеки у Черкаській області жодним законом та іншим нормативно-правовим актом, у тому числі Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, не наділена повноваженнями на стягнення плати за проїзд у судовому порядку, а тому у силу вимог ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та ст.53 КАС України даний позов заявляється в інтересах держави прокурором як позивачем. (а.с.10)

Враховуючи зазначене вище та що прокурору, який є позивачем по справі, про порушення інтересів держави в результаті несплати ПВКФ "Фантон" нарахованої плати за проїзд стало відомо із матеріалів управління Укртрансбезпеки в Черкаській області від 12.10.2017 №38/03-2185, які отримані прокуратурою 17.10.2017 за вх.№05-22762вх-17., колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно вирішив дане питання при прийнятті рішення та зазначив, що причини пропуску подання позову прокурором поважні, а подання позову прокурором в даному випадку є правомірним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу приватної виробничо-комерційної фірми "Фантон" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 травня 2018 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.