Справа № 211/4855/17(2-аз/211/1/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2018 року справа № 211/4855/17(2-аз/211/1/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.,

суддів: Уханенка С.А. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.02.2018 року (суддя Ніколенко Д.М.) ухвалену в місті Кривий Ріг у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривий Ріг лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривий Ріг лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.10.2017 року (серія БР №181852) та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.02.2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що здійснюючи виїзд із вулиці Максима Залізняка через перехрестя вулиці Тюменської та вулиці Жигулівської не міг помітити будь-яких заборонних знаків у зв'язку з їх відсутністю. Також, в порушення приписів чинного законодавства, Відповідачем не був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Сторони в судове засідання не з'явились. Відповідно до ст. 311 КАС України суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.10.2017 року Відповідачем була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови, 15.10.2017 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Ford C-MAX», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Жигулівській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, порушив вимоги дорожнього знаку 3.2 та здійснив рух по вул. Жигулівській без наявності поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На підставі вказаного, Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, Позивач оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях Позивача наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, приписами п.21.2 ст.21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється зокрема Відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, виходячи з зазначеного, перевірка у особи наявності полісу цивільно-правової відповідальності може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст..280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом на підтвердження скоєння Позивачем адміністративного правопорушення було надано відеозапис.

В свою чергу, як вбачається з наданого Відповідачем відеозапису, Позивач здійснив проїзд по вул. Жигулівській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області під знаком 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

Так, дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» в Правилах дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, встановлює заборону руху усіх механічних транспортних засобів. Дія знаку поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Дія знаку не поширюється: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід»; на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Отже, Позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, у зв'язку з чим він обґрунтовано був зупинений працівником патрульної поліції.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, на запит працівника патрульної поліції чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Позивачем надано не було.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку наявна належна доказова база, яка підтверджує факт скоєння Позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовує правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість прийняття Відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та відсутності підстав для її скасування

Поряд з вказаним, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання апелянта на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015, як на підставу необхідності розгляду даної справи за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, оскільки Законом України від 14.07.2015 року №596-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху" до ст.258 КУпАП були внесені зміни, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч.4 ст.258 цього Кодексу щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення та які набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вказане рішення Конституційного Суду України. Відповідно зазначені зміни і не були предметом розгляду Конституційним Судом України у справі №1-11/2015, а тому і висновки, викладені в останній, на них розповсюджуватись не можуть.

Також, що стосується посилань апелянта на порушення Відповідачем процедури притягнення його адміністративної відповідальності, а саме нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, то суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами ст..258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.02.2018 року було прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст. 243, ст.308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, 321, 322, КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.02.2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ст.272 КАС України.

Повний текст постанови складено 16.05.2018 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Л.А. Божко