Справа № 804/52/17
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року Справа № 804/52/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплотехнік А» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.09.2016 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вимог чинного податкового законодавства при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. При цьому позивач зазначає, що факт реального здійснення господарської операції підтверджуються відповідними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, засвідчують факт реальної поставки товарів.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що перевірка була проведена з дотриманням вимог чинного законодавства. Документальне підтвердження проведених господарських операцій ТОВ «Енкод Констракшн» не визнав, вважаючи, що фактично здійснення господарських операцій не було, а отже надані до перевірки документи, не можуть вважатися первинними для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Також на думку контролюючого органу позивач діяв без належної обачності і йому мало бути відомо фактичний та адміністративно-майновий стан його постачальників, умови ведення цими підприємствами господарської діяльності та порушення, які ними допускались. Таким чином, за твердженнями відповідача діяльність підприємства була спрямована на здійснення операцій, повязаних з отриманням податкової вигоди переважно з контрагентами-посередниками, які не виконували своїх податкових зобовязань та порушували приписи господарського та цивільного законодавства.
Ухвалою від 10.05.2018 року замінено відповідача по справі правонаступником.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження .
Представник у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що працівниками Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплотехнік А» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин, придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Енкод Констракшн» за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року та подальшої реалізації їх на адресу контрагентів-покупців.
За результатами перевірки 12.09.2016 року був складений акт № 2726/04-63-14-02/38598167, у висновку якого зазначено, що встановлені порушення:
- пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, п. 135.1. ст. 135 Податкового Кодексу України), встановлено, що ТОВ "Теплотехнік А" занижено фінансовий результат до оподаткування за 2015 рік за рахунок включення до складу витрат, що впливають на фінансовий результат, а саме рядка 2050 Звіту про сукупний дохід (Форма №2) «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» та неправомірно віднесено витрати на придбання товарів та послуг, що не підтверджено належним чином документально на загальну суму витрат 20 675,00 грн. у зв'язку з чим встановлено заниження податку на прибуток за 2015 рік на загальну суму 3722,00 грн.;
- п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, встановлено завищення ТОВ " Теплотехнік А " (податкового кредиту, що призвело до заниження суми податку на додану вартість на суму 4 135,00 грн. в тому числі в січні 2015 року на суму 4 135,00 грн. та встановлення заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду на загальну суму 4 135,00 грн. в січні 2015 року.
Такий висновок податковим органом здійснено, у звязку із тим, що при проведенні перевірки встановлено нереальність господарської операції з Товариством з обмеженою відповідальністю «Енкод Констракшн» у січні 2015 року.
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Енкод Констракшн» податковим органом зазначено таке:
- у акті здачі-прийняття виконаних робіт від 13.01.2015 року не зазначено які саме матеріали використовувались при виконанні зазначених робіт, їх кількість, за допомогою якого обладнання виконувались роботи та кількість витрачених людино-годин;
- відповідно до пункту 2.1.3 договору від 02.01.2015 року № 0201-01 "Замовник зобов'язується забезпечити "Підрядника" постійно в повному обсязі необхідними матеріалами та обладнанням", однак в ході проведення перевірки встановлено відсутність документів, які підтверджують передачу матеріалів та обладнання від ТОВ "Теплотехнік А" до ТОВ "Енкод Констракшн" для виконання ремонтних робіт;
- відповідно до пункту 2.1.4 договору від 02.01.2015 року № 0201-01 "Замовник зобов'язується забезпечити "Підрядника" необхідною технічною та проектною документацією для виконання робіт", однак в ході проведення перевірки встановлено відсутність документів, які підтверджують наявність та передачу технічної та проектної документації від ТОВ "Теплотехнік А" до ТОВ "Енкод Констракшн" для виконання ремонтних робіт.
- враховуючи чисельність працюючих на ТОВ "Енкод Констракшн" 5 чоловік та відсутність основних засобів для здійснення господарської діяльності (згідно наданої до ДПІ звітності), неможливо підтвердити факт надання послуг (ремонтних робіт) ТОВ "Енкод Констракшн" на адресу ТОВ "Теплотехнік А", зважаючи на той факт, що ТОВ "Енкод Констракшн" одночасно виконувало роботи (загально-будівельні) у м. Вишневому Київської області (на адресу ТОВ "БФК "Партнер") та у м. Дніпропетровську (на адресу ТОВ "Теплотехнік А") та крім того здійснювало діяльність з реалізації різноманітних товарів контрагентам-покупцям (З контрагентів) на територій України;
- відповідно до проведеного аналізу інформаційних базах контролюючих органів (1С "Податковий блок"; Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС "Аудит" та інші) встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Енкод Констракшн", а саме придбання: кронштейн, відеокамера, відеокамера купольна, подовжувач РОЕ сигналу, живлення поворотних камер, модуль грозозахисту для зовнішніх відеокамер, відеокамера купольна та реалізація: проектні рішення, труба, саморізи, дріт, кріплення, двері, загально-будівельні роботи на об'єкті в м. Вишневому Київської області, квадрат, труба, круг, ремонтні роботи.
28.09.2016 року на підставі акта перевірки від 12.09.2016 року № 2726/04-63-14-02/38598167 були прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1.
Вирішуючи спір суд зазначає, що Вирішуючи спір суд зазначає, що підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
За приписами пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
У відповідності до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
В силу пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
Нормами пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).
При цьому у відповідності до пункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.
З наведеного слідує, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними).
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 року за №168/704. Так, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
У відповідності до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Теплотехнік А» (замовник) та ТОВ «Енкод Констракшн» (виконавець) був укладений договір від 02.01.2015 року № 0201-01 про надання послуг (виконання будівельно-ремонтних робіт).
Відповідно до умов договору виконавець виконав для замовника роботи з ремонту труби в підвалі житлового будинку № 124 пр. Гагаріна 124 у м. Дніпропетровськ, що підтверджується рахунком-факторую від 13.01.2015 року, актом здачі-прийняття виконаних робіт від 13.01.2015 року.
Суд звертає увагу на те, що, чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.
Відповідачем в акті перевірки не зазначено недоліків первинних документів наданих до перевірки та порушень законодавства з боку позивач, які б свідчили про нереальність здійснення господарських операцій зазначених в акті перевірки.
Натомість, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Відповідачем не надано вироку у кримінальному провадженні, який би підтверджував фіктивне підприємництво позивача чи Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкод Констракшн».
Також, суд вважає безпідставними посилання не те, що:
- у акті здачі-прийняття виконаних робіт від 13.01.2015 року не зазначено які саме матеріали використовувались при виконанні зазначених робіт, їх кількість, за допомогою якого обладнання виконувались роботи та кількість витрачених людино-годин;
- відповідно до пункту 2.1.3 договору від 02.01.2015 року № 0201-01 "Замовник зобов'язується забезпечити "Підрядника" постійно в повному обсязі необхідними матеріалами та обладнанням", однак в ході проведення перевірки встановлено відсутність документів, які підтверджують передачу матеріалів та обладнання від ТОВ "Теплотехнік А" до ТОВ "Енкод Констракшн" для виконання ремонтних робіт;
- відповідно до пункту 2.1.4 договору від 02.01.2015 року № 0201-01 "Замовник зобов'язується забезпечити "Підрядника" необхідною технічною та проектною документацією для виконання робіт", однак в ході проведення перевірки встановлено відсутність документів, які підтверджують наявність та передачу технічної та проектної документації від ТОВ "Теплотехнік А" до ТОВ "Енкод Констракшн" для виконання ремонтних робіт.
Зазначені документи не є первинними, а також не є обовязковими документами, які мають підтверджувати реальність виконання робіт за договором від 02.01.2015 року № 0201-01.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо не підтвердження спірних операцій, суд зазначає, що наданими позивачем документами підтверджено реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Енкод Констракшн» у січні 2015 року.
За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 28.09.2016 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа
Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.09.2016 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1.
Стягнути з Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотехнік А" судовий збір у сумі 1330 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1