Справа № 826/17769/16
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 травня 2018 року № 826/17769/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Каркашьяна С.К., суддів Григоровича П.О., Смолія І.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби України
проскасування постанови від 23.09.2016 ВП№36052258,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби України (далі - відповідач), в якій просить суд скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. від 23.09.2016 про закінчення виконавчого провадження №36052258.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що відповідачем безпідставно винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі від 18.12.2012 №7321/05, оскільки рішення Європейського суду не виконано у повному обсязі, а саме виплачена позивачу сума на дату фактичної сплати не еквівалентна 3000 Євро на день здійснення платежу.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що вказане рішення Європейського суду з прав людини виконано в повному обсязі, відтак позовні вимоги є необґрунтованими.

Справа розглянута в порядку письмового провадження, з огляду на наявне клопотання позивача, у відповідності до положень частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

В провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №36052258 по виконанню рішення № 7321/05 виданого 18.12.2012 Європейським судом з прав людини (далі - Суд) у справі "Алпатов та 118 інших заяв проти України", де одним із заявників є ОСОБА_3, відповідно до якого Суд постановив:

(а) держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, що залишаються невиконаними та сплатити протягом трьох місяців 3000 (три тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю у заявах, зазначених у Додатку 1 та 1500 (одна тисяча п'ятсот) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю у заявах, зазначених у Додатку 2, що є відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, а також компенсацією судових витрат, разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись на ці суми; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу;

(b) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Виконавче провадження №36052258 відкрито постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Єжовим М.В. від 17.01.2013.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

З матеріалів справи вбачається, що листом від 10.10.2013 ОСОБА_3 повідомлено про надходження коштів відповідно до вказаного вище рішення на спеціальний реєстраційний рахунок Державної виконавчої служби України 01.03.2013 в сумі 31 482,03 грн. та запропоновано надати банківській реквізити для перерахування вказаних коштів.

01 березня 2013 року на спеціальний реєстраційний рахунок Державної виконавчої служби України перераховані кошти у розмірі 31482,03 грн. на користь ОСОБА_3 платіжним дорученням №487.

15 квітня 2014 року розпорядженням №37164423/11 грошові кошти в сумі 31482,03 грн. перераховано до загального фонду Державного бюджету України.

Державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори повторно скеровано 24.12.2015 запит щодо повідомлення заборгованості за вказаним вище рішенням для оформлення свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1.

Також, 16.04.2015 позивачем скеровано на адресу відповідача заяву про виплату відшкодування із зазначенням банківських реквізитів для перерахування коштів разом із свідоцтвом про право на спадщину від 14.04.2015.

В подальшому, платіжними дорученнями від 19.06.2015 №920 на банківський рахунок позивача перераховано кошти в сумі 2 946,82 грн.

Поряд з цим, 30.06.2015 відповідачем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням Рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2015 у справі №826/17512/15, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015, постанову від 30.06.2015 про закриття виконавчого провадження №36052258 скасовано.

Постановою від 20.01.2016 відновлено виконавче провадження №3605258.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено подання та заяву щодо повернення коштів з Державного бюджету в розмірі 31482,03 грн., призначених для виплати ОСОБА_3, на спеціальний рахунок Міністерства юстиції України для подальшого перерахування вказаних коштів на користь позивача.

Розпорядженням від 05.03.2016 №35052258/11 прийнято рішення про необхідність перерахунку 31482,03 грн. на користь ОСОБА_1 як погашення заборгованості згідно рішення Європейського суду з прав людини від 7321/05, виданого 18.12.2012.

Платіжним доручення від 05.09.2016 №5612 грошові кошти в розмірі 31482,03 грн. перераховані на рахунок позивача.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. від 23.09.2016 закрито виконавче провадження №36052258, у зв'язку з фактичним виконанням рішення.

Однак, позивач не погоджується з прийнятою постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.09.2016 №36052258, вважаючи, що вказане виконавче провадження виконане відповідачем не в повному обсязі з огляду те, що виплачена позивачу сума на дату фактичної сплати (13.09.2016) не еквівалентна 3000 Євро на день здійснення платежу.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд не погоджується з даним твердженням позивача з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1, ч.ч. 1, 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені ст. 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно статті 3 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" виконання рішень здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Статтею 5 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва (орган, відповідальний за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та координацію виконання його рішень) надсилає стислий виклад Рішення Стягувачеві, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, всім державним органам, посадовим особам та іншим суб'єктам, безпосередньо причетним до справи, за якою постановлено Рішення.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" рішення Суду підлягають виконанню державною виконавчою службою з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом та Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Державна виконавча служба упродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пункті "б" цієї частини, відкриває виконавче провадження.

Неподання Стягувачем заяви про виплату відшкодування не є перешкодою для виконання Рішення.

Статтею 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що виплата Стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні.

У разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення.

Протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у пункті "б" частини першої статті 7 цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у частині третій цієї статті документів здійснює списання на вказаний Стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України. Порядок збереження коштів на депозитному рахунку державної виконавчої служби визначається Законом України "Про виконавче провадження".

Підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Державна виконавча служба протягом трьох днів надсилає Органу представництва постанову про закінчення виконавчого провадження та підтвердження списання коштів.

Згідно ст. 9 згадуваного Закону якщо встановити місцеперебування (місцезнаходження) Стягувача - фізичної особи неможливо, а також у разі смерті Стягувача - фізичної особи чи реорганізації або ліквідації Стягувача - юридичної особи сума відшкодування перераховується на депозитний рахунок державної виконавчої служби. Аналогічна процедура застосовується у випадку, передбаченому частиною другою статті 7 цього Закону.

Сума відшкодування, яка знаходиться на депозитному рахунку державної виконавчої служби, перераховується, зокрема, на рахунки спадкоємців Стягувача - фізичної особи після подання ними належним чином оформлених документів, які надають їм право на отримання спадщини.

Відповідно до ч. 7 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, ці суми зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики

Як зазначено вище, у зв'язку з відсутністю відомостей стосовно стягувача, платіжним дорученням від 01.03.2013 №487 перераховані кошти на спеціальний реєстраційний рахунок Державної виконавчої служби України в розмірі 31482,03 грн., що відповідає порядку, встановленому приписами статті 9 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відтак 01 березня 2013 року і є датою здійснення платежу, відповідно до якої вказана сума конвертується, при цьому, судом встановлено що відповідно до офіційного курсу НБУ 31482,03 грн. відповідає еквіваленту 3000 євро.

З огляду на вищевикладені обставини, рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2012 №7321/05 в частині щодо стягувача ОСОБА_3 виконано в повному обсязі, відтак, державним виконавцем правомірно та в межах наданих повноважень винесено постанову від 23.09.2016 про закінчення виконавчого провадження №36052258.

Інших підстав щодо протиправності спірної постанови позивачем не наведено.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 129 Конституції України та частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Головуючий суддя С.К. Каракашьян

Судді П.О.Григорович

І.В.Смолій