Справа № 174/69/18(2-а/174/9/2018)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

17 травня 2018 рокусправа № 174/69/18(2-а/174/9/2018)
(суддя - Борцова А.А., м. Вільногірськ)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді-доповідача Чередниченко В.Є.

суддів Іванов С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року у справі № 174/69/18(2-а/174/9/2018) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департамету патрульної поліції лейтенант поліції Цимбалова Олексія Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 31 січня 2018 року звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департамету патрульної поліції лейтенант поліції Цимбалова Олексія Ігоровича, в якому просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВР №211705 від 23 січня 2018 року, що винесена інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі лейтенантом поліції Цимбалов Олексієм Ігоровичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять гривень) 00 копійок та закрити справу про адміністративне правопорушення;

- витребувати від органу місцевого самоврядування міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та органу національної поліції України, план - схему розміщення дорожніх знаків та розмітки проїзної частини на ділянці місцевості в місті Кривий Ріг Довгинцівський район Дніпропетровське шосе (біля електроопори №179);

- витребувати від інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі лейтенанта поліції Цимбал Олексія Ігоровича фотокопію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВР №211705 від 23 січня 2018 року та копію пояснення ОСОБА_2 та інші документи.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2018 року позов залишено без руху та позивачу надано 10 днів з дня отримання ухвали без руху на усунення недоліків позовної заяви, а саме:

- конкретизувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та зазначити усі докази на підтвердження цих обставин, а саме:

- обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- зазначити докази, що підтверджують кожну із зазначених у позові обставин;

- зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою;

- зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів;

- зазначити обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

- відомості (дату) щодо вручення посадовою особою позивачу копії оскаржуємої постанови;

- долучити копію оскаржуємої постанови,

- уточнити вірне прізвище відповідача по справі, та як його прізвище викладено одночасно як Цимбал та Цимбалов;

- оформити клопотання щодо про витребування доказів відповідно вимог ст.ст.80, 166, 167 КАС України у разі наявності клопотання;

- надати докази на підтвердження місця реєстрації позивача за вказаною у позові адресою;

- надати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року повернуто позовну заяву ОСОБА_2

Ухвала суду мотивована тим, що станом на 22.02.2018 року недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2018 року не усунуто.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права, помилково повернув позовну заяву позивачу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями статті 160 КАС України передбачено вимоги до позовної заяви.

Відповідно до пунктів 4,5,9 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло. При цьому, не допустимо обмежувати право позивача на самостійний вибір визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу.

Положення статті 9 КАС України встановлюють, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Тобто, суд повинен з'ясувати всі обставин у справі при розгляді справи по суті в судовому засіданні, а їх необґрунтованість або неконкретизація в позовній заяві не є підставою для відмови в прийнятті позову, а може бути лише правовим підґрунтям для відмови у задоволенні позову.

Щодо вимоги суду першої інстанції в частині необхідності надання позивачем відомостей (дати) щодо вручення посадовою особою позивачу копії оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення статтей 122 та 123 КАС України суд першої інстанції не позбавлений права перевірити факт дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом і після відкриття провадження у справі.

Не надання доказів на підтвердження місця реєстрації позивача за вказаною у позові адресою також не може бути підставою для неприйняття його позовної заяви, оскільки враховуючи положення статі 29 КАС України, суд першої інстанції після відкриття провадження у справі встановивши, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду не позбавлений права на передачу цієї справи до належного адміністративного суду.

Слід зазначити й те, що частина 5 статті 160 КАС України типовий зміст позовної заяви, пункт 11 якої передбачає, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто, положення вищезазначеної норми не передбачають обов'язку позивача викладати письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав окремим документом.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту ст. 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975р., ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід'ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення позовної заяви в порушення вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись: пунктом 4 частиною 1 статті 320, статтями 321, 328 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року у справі № 174/69/18(2-а/174/9/2018) - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст. 328 КАС України скарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 травня 2018 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко