Справа № 442/2183/18
Суддя: Нагірна О. Б.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/2183/18
Провадження №2-а/442/96/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд м. Дрогобича в складі:

головуючого - судді Нагірної О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі справу № 442/2183/18 провадження 2-а/442/96/2018 в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Дрогобицького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії БР №575865 від 04.04.2018,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою серії БР №575865 від 04.04.2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за порушення п. 2.9 «д» ПДР, тобто підчас руху транспортного засобу користувався засобами звязку, тримаючи їх у руці та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. Вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності правопорушення.

Сторони в судове засідання не викликалися, відповідач не скористався своїм правом подати суду відзив на позовну заяву .

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою серії БР №575865 від 04.04.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за порушення п.2.9 «д» ПДР, тобто підчас руху транспортного засобу користувався засобами звязку, тримаючи їх у руці та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладенні позивачем пояснення в позовній заяві та постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено в судовому засідання, відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №575865 від 04.04.2018 року водій ОСОБА_1 04.04.2018 року в м .Догобичі по вул. Вокзальна 11А керуючи транспортним засобом спілкувався по мобільному телефоні тримаючи його в руках, чим порушив п. 2.9 «д» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України, за що накладено адміністративне стягнення в розмірі425 грн.(а/с 2).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи з вимог статті 77 КАС України, відповідач повинен був довести, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, проте будь-яких доказів цього не надав.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили достовірність порушенням позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з'ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст..250 КАС України даною винесення рішення є дата виготовлення повного тексту такого.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову серії БР №575865 від 04.04.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України- скасувати, а справу про адміністративне правопорушення -закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошеннядо апеляційного адміністративного суду Львівської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Нагірна О.Б.