Справа № 208/3026/16-а(2-а/208/209/16)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 травня 2018 рокусправа № 208/3026/16-а(2-а/208/209/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді - доповідача: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю :

Прокурор - Міщук Н.П. ( посвідчення №029708)

Представник третьої особи - Крючкова Н.В. ( довіреність від 14.05.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву Приватного підприємства фірма "Бомонд" про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 208/3026/16-а(2-а/208/209/16)за позовом Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури до Кам'янської міської ради Дніпропетровської області треті особи: Відділ Держгеокадастру у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, Приватне підприємство фірма "Бомонд" про визнання рішення незаконним,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі № 208/3026/16-а(2-а/208/209/16) апеляційну скаргу Приватного підприємства фірма "Бомонд" задоволено частково, постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 27 листопада 2017 р. в адміністративній справі № 208/3026/16-а(2-а/208/209/16) скасовано, адміністративний позов Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури залишено без розгляду.

16.04.2018 Приватне підприємство фірма "Бомонд" звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду із заявою про прийняття додаткового судового рішення у справі № 208/3026/16-а(2-а/208/209/16) щодо стягнення на користь Приватного підприємства фірма "Бомонд" судових витрат.

За правилами частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про прийняття додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, колегія суддів приходить висновку щодо відмови у її задоволенні, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за подання апеляційної скарги Приватного підприємства фірма "Бомонд" було сплачено судовий збір в розмірі 2 067 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1564 від 18.01.2018 року.

За результатами апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції про визнання рішення незаконним Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом 22 березня 2018 року винесено постанову, якою апеляційну скаргу Приватного підприємства фірма "Бомонд" задоволено частково, постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 27 листопада 2017 р. в адміністративній справі № 208/3026/16-а(2 а/208/209/16) скасовано, адміністративний позов Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури залишено без розгляду.

З врахуванням положень пп. «в» п.4 ч. 1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 надано роз'яснення щодо застосування норм Кодексу адміністративного судочинства України щодо ухвалення додаткового судового рішення.

Так, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 10 ст. 139 КАС України).

Згідно ч. 11 ст. 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З системного аналізу положень статті 139 КАС України слідує, що розподіл судових витрат може бути проведено лише у випадку вирішення спору по суті позовних вимог.

З огляду на те, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 22 березня 2018 року не вирішувалось питання по суті позовних вимог, отже і відсутні підстави щодо застосування положень статті 139 КАС України щодо розподілу судових витрат.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат шляхом прийняття додаткової постанови відсутні, тому заява Приватного підприємства фірма "Бомонд" про винесення додаткової постанови задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 229, 252, 325, 328 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству фірма "Бомонд" у задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 18.05.2018 року.

Суддя - доповідач: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва