Справа № 826/7021/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 травня 2018 року № 826/7021/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-сервісна компанія «Спецбудсервіс»

до

Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про

скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-сервісна компанія «Спецбудсервіс» (далі позивач, ТОВ «БСК «Спецбудсервіс») «звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі – відповідач, Голосіївський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві), в якому просило скасувати постанову від 25.04.2018 № 56276924 про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконність постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2018 № 56276857, з огляду на те, що остання прийнята на підставі постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 24.11.2017 № 3-2410/2-10/10-35/2411/08/01, строк пред’явлення якої закінчився.

Ухвалою суду від 07.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 17.05.2018.

Разом з тим, не зважаючи на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (зворотній бік аркуша, сторінка 2), відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав. У той же час, відповідач надав до суду матеріали виконавчого провадження.

Представник позивача наполягав на задоволенні позову у зв’язку з протиправністю, на його думку, оскаржуваного рішення.

Справу розглянуто відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 24.11.2017 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області прийнято постанову № 3-2410/2-10/10-35/2411/08/01 про накладення на ТОВ «БСК «Спецбудсервіс» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 30312,00 грн.

В подальшому, на підставі вказаної постанови Голосіївським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві прийнято постанову від 25.04.2018 № 56276924 про відкриття виконавчого провадження

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом./

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено перелік органів, що розглядають справи про правопорушення.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

В той же час, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п. 30 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (далі – Порядок № 244) суб'єкт містобудування, щодо якого прийнята постанова про накладення штрафу, сплачує штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення або надіслання такої постанови. У разі несплати штрафу в установлений строк уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю надсилає другий примірник постанови про накладення штрафу до органу державної виконавчої служби для примусового виконання за адресою місцезнаходження (місця проживання, місця реєстрації), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 31 Порядку № 244 постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку з дня набрання нею законної сили.

Приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

При цьому, п. 34 Порядку № 244 передбачено, що не підлягає виконанню постанова про накладення штрафу, яку не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

В той же час, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, проаналізувавши вказані норми у сукупності, суд вказує на те, що постанова про накладення штрафу, прийнята органами державного архітектурно-будівельного контролю може бути пред’явлення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. При цьому, законодавцем передбачено, що у разі пропуску строку (три місяці) пред’явлення такої постанови до виконання, органи державної виконавчої служби повертають таку постанову стягувачу без прийняття до виконання.

Як було встановлено судом, постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.04.2018 № 56276924 прийнята на підставі постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 24.11.2017 № № 3-2410/2-10/10-35/2411/08/01 про накладення штрафу.

Тобто, в силу вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» постанову від 24.11.2017 № 3-2410/2-10/10-35/2411/08/01 про накладена штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності повинна було звернути до виконання протягом трьох місяців, тобто до 24.02.2018.

Разом з тим, останню було звернуто до виконання лише у квітні 2018 року, тобто через 2 (два) місяці після спливу строку пред’явлення такої постанови, як виконавчого документа, до виконання.

Отже, відповідач за результатами пред’явлення до нього постанови від 24.11.2017 № 3-2410/2-10/10-35/2411/08/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» зобов’язаний був повернути таку постанову органу державної архітектурно-будівельної інспекції без прийняття до виконання.

Однак, відповідачем було прийнято постанову від 25.04.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56276924, чим порушено норми Закону України «Про виконавче провадження» та вимоги Порядку № 244.

Таким чином, проаналізувавши зазначені обставини у сукупності, в контексті викладених норм, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України (в редакції з 15.12.2017) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що постанова від 25.04.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56276924 прийнята всупереч Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку № 244, суд дійшов про наявність достатніх правових підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких умов, судові витрати, здійснені позивачем, стягуються відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі – ГУ ПФУ в м. Києві.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 25.04.2018 № 56276924 про відкриття виконавчого провадження, прийняту Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03127, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15, ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-сервісна компанія «Спецбудсервіс» (03127, м. Київ, проспект Голосіївський, 114, корп. 1, ) сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03127, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені положеннями ст. 255, ч. 1 ст. 272 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст.287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому ст.ст. 292, 293, 296, 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін