Справа № 265/6329/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року справа №265/6329/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Терзі Д.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1, Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 березня 2018 року в адміністративній справі №265/6329/17 (головуючий у 1 інстанції Міхєєва І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, про визнання дій противоправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.17-18) просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради від 22.03.2017 в частині скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи-позивача;

- зобов'язати відповідача поновити дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої на ім'я позивача, та внести відповідні відомості до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осі;

- зобов'язати відповідача поновити виплати позивачу щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, починаючи з 22.03.2017 року (дата скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи);

- зобов'язати відповідача подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначив, що є внутрішньо переміщеною особою, про що отримав довідку від 22 серпня 2014 року № , в якій зазначено, що він перемістився з с. Виноградне Донецької області до м. Маріуполь.

16 серпня 2017 року відповідач повідомив про скасування дії довідки з підстав збільшення території Лівобережного району за рахунок земель Виноградненської сільської ради Новоазовського району, згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 05.06.2015 № 6/48/5402 «Про збільшення меж Орджонікідзевського району міста Маріуполя».

Проте такі дії є протиправними, оскільки жодна з підстав скасування дії довідки, визначених ст.12 Закону №1706 та Порядком №509 в даному випадку відсутня.

В зв'язку із протиправним скасуванням дії довідки, відповідач незаконно позбавив позивача права на отримання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, яка підлягає поновленню з дати скасування довідки, тобто з 22.03.2017 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 09.02.2018 року замінено відповідача по справі УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради його правонаступником - Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 березня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача щодо скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.10. 2014 року за №, виданої на ім'я ОСОБА_1

Скасовано розпорядження начальника УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради від 22.03.2017 року про скасування довідки про взяття на облік особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 22.10.2014 року за № виданої на ім'я позивача.

Зобов'язано Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради поновити дію довідки про взяття на облік особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції за № , виданої 22.10. 2014 року на ім'я ОСОБА_1 з 22.03.2017 року.

Скасовано рішення начальника відділу призначення соціальних допомог та компенсацій Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради у Лівобережному районі від 26 січня 2018 року про відмову позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з дня звернення з 19 01. 2018 року.

Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу, як уповноваженому представнику сім'ї заборгованість з щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що виникли у період з дня його звернення, а саме з 19. 01. 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Сторони не погодились з судовим рішенням, звернулися з апеляційними скаргами.

Обґрунтування апеляційної скарги позивача.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, а саме поновлення виплати щомісячної адресної допомоги ВПО з 22.03.2017 року, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, що позивач з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги ВПО звернувся тільки 19.01.2018 року. Однак, суд не звернув уваги, що відповідач, відмовляючи в поновленні виплат в своєму листі від 26.01.2018 року, зазначав причину відмови, що позивач не перебуває на обліку. Причину, що позивач з відповідними заявами не звертався відповідач не вказував.

В заяві від 19.01.2018 року позивач просив поновити виплату з 22.03.2017 року.

Обґрунтування апеляційної скарги відповідача.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням в частині задоволення позову, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення, прийняти постанову про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що ст..12 Закону 1706 визначає підставу для скасування дії довідки - повернення ВПО до покинутого місця постійного проживання.

За даними відповідача позивач перебуває на обліку за адресою реєстрації м. Маріуполь с. Виноградне, яке територіально знаходиться в Лівобережному районі м. Маріуполя, де державні органи виконують свої повноваження у повному обсязі.

Тому відсутні підстави для поновлення статусу позивача як ВПО.

Крім цього розпорядженням КМУ №79-р від 07.02.2018 року с. Виноградне Волноваського району Донецької області виключено з переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження, що виключає право позивача як ВПО на отримання допомоги ВПО для покриття витрат на проживання.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, апеляційну скаргу відповідача не визнав.

Суд, заслухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є громадянином України та постійно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6-7).

Позивач у жовтні 2014 року у зв'язку із проведенням антитерористичної операції перемістився у м. Маріуполь, де взятий на облік УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради, як особа, що перемістилася з тимчасово окупованої території, у зв'язку з чим позивачу видано довідку від 22.10.2014 року за № . Місце перебування позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10)

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 15.08.2017 року, яка набрала законної сили з 10.10.2017 року зобов'язано УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що виникли у періоди з 01.07.2015 року по 16.09.2015 року та з 10.12.2015 року по 09.06.2016 року. (а.с. 24-33)

Рішенням начальника УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради від 22.03.2017 року довідка ВПО ОСОБА_1 скасована, на підставі збільшення території Лівобережного району міста Маріуполя за рахунок земель Виноградненської селищної ради Новоазовського району, згідно рішення Маріупольської міської ради від 05.06.2015 року № 6/48-5402 «Про збільшення меж Орджонікідзевського району м. Маріуполя». (а.с.10, 68-69).

19.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до установи уповноваженого Банку та Департаменту соціального захисту населення ММР, з заявою за призначення щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. (а.с. 85)

Рішенням начальника Департаменту соціального захисту населення ММР від 26.01.2018 року позивачу відмовлено в призначенні допомоги в зв'язку з тим, що позивач не перебуває на обліку як внутрішньо-переміщена особа. (а.с .84)

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування довідки ВПО, визначених ст..12 Закону №1706, як наслідок, є неправомірною відмова відповідача в призначенні допомоги внутрішньо-переміщеній особі відповідно до заяви позивача з 19.01.2018 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визначення відповідачу обов'язку поновити виплати позивачу щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, починаючи з 22.03.2017 року, тобто з дати скасування дії довідки, суд першої інстанції визначив, що судовим рішенням ОСОБА_1 відновлено виплати за періоди з 01.07.2015 року по 16.09.2015 року та з 10.12.2015 року по 09.06.2016 року. Проте, після поновлення в 2017 році відповідачем виплат за судовим рішенням, з відповідною заявою на отримання допомоги відповідно до Порядку №505 позивач звернувся тільки 19.01.2018 року. Тому відсутні підстави відновляти виплату допомоги позивачу з дати скасування дії довідки ВПО, тобто з 22.03.2017 року.

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Оцінка суду.

Скасовуючи дію довідки ВПО від 22.10.2014 року №, відповідач послався на рішення Маріупольської міської ради від 05.06.2015 року № 6/48-5402 «Про збільшення меж Орджонікідзевського району м. Маріуполя», яким с. Виноградне, вул. Радянська, буд.71 Виноградненської селищної ради тимчасово віднесено до Орджонікідзевського району м. Маріуполя.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1276-р, були затверджені переліки населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Постановою Верховної ради України «Про внесення змін до Постанови Верховної Ради України від 11.12.2014 року № 32-VIII «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області» від 20.05.2015 року № 457-VIII селище Виноградне адміністративно-територіально не належить до Волноваського району, а належить до міста Маріуполя, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі.

На виконання даної постанови рішенням Маріупольської міської ради від 05.06.2015 року № 6/48-5402 тимчасово с. Виноградне було віднесено до Орджонікідзевського (Лівобережного) району м. Маріуполя.

Згідно зі ст..1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон №1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

На підставі ч.1 ст.4 Закону №1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Як визначено ст..12 Закону №1706 підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Зазначені підстави скасування дії довідки є вичерпними.

В апеляційній скарзі апелянт-відповідач посилається на підставу скасування дії довідки ВПО позивача - пункт 3 ст.12 Закону №1706, відповідно до якого скасування відбувається, якщо особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Між тим, розпорядження від 22.03.2017 року свідчить, що підставою для скасування дії довідки ВПО, зокрема, ОСОБА_1, визначена підстава - приєднання с. Виноградне до Лівобережного району м. Маріуполь згідно з постановою, затвердженою КМУ №457 від 20.05.2015 року. (а.с.47)

Суд звертає увагу відповідача, що така підстава скасування дії довідки ВПО не передбачена Законом № 1706, тому рішення відповідача про скасування дії довідки ВПО ОСОБА_1 від 22.03.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню, а для повного захисту порушених прав позивача необхідно зобов'язати відповідача поновити дію вказаної довідки, про що внести відповідні відомості до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Суд не приймає доводи апелянта, що позивач повернувся до покинутого місця постійного проживання, оскільки відсутні належні докази такого твердження, а поняття «перехід с. Виноградне до території Лівобережного району м. Маріуполь» не є тотожнім поняттю «повернення до покинутого місця постійного проживання».

Щодо вимог про поновлення позивачу виплат щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, починаючи з 22.03.2017 року суд зазначає наступне.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога визначено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 із змінами та доповненнями, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок №505)

Пунктом 2 Порядку №505 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. №1085 із змінами та доповненнями.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1276-р затверджені переліки населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, серед яких було зазначено с. Виноградне Волноваського району Донецької області.

Дійсно, розпорядженням КМУ від 07.02.2018 року №79р «Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. №1085» с. Виноградне Волноваського району Донецької області виключено з переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Проте, суд звертає увагу відповідача, що Порядком №505 визначено надання грошової допомоги не тільки ВПО, які перемістилися:

1. з тимчасово окупованої території України,

2. населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження,

3. населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.

Така допомога надається також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у відповідних структурних підрозділах з питань соціального захисту населення.

На підставі п.3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім'ї.

Пунктом 5 Порядку №505 визначено, що для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт - центр уповноваженого банку.

При цьому згідно з п.12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

-подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

-надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

-зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи;

-виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Таким чином, зазначені приписи Порядку №505 містять вичерпний перелік підстав для припинення виплати грошової допомоги, призначеної відповідно до Порядку.

Оскільки дію довідки ВПО від 22.03.2017 року поновлено, позивач звернувся з відповідними заявами для отримання грошової допомоги на наступні шість місяців 19.01.2018 року, тому заме з цієї дати відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу.

Суд не приймає доводи апелянта-позивача, що грошову допомогу йому повинні відновити з 22.03.2017 року, оскільки за приписами п.5 Порядку №505 для отримання грошової допомоги на наступні шість місяців необхідно подати відповідну заяву.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звертався з заявами 22.10.2014, 17.03.2015, 10.12.2015, 19.01.2018 року (а.с.90,95,97,85).

За судовим рішенням позивачу поновлено виплати грошової допомоги рішенням від 27.10.2017 року (а.с.87)

Тобто після відновлення виплат позивачу грошової допомоги за періоди, визначені судовим рішенням: з 01.07.2015 року по 16.09.2015 року та за період з 10.12.2015 року по 09.06.2016 року, з відповідною заявою до установи уповноваженого Банку та департаменту соціального захисту населення ММР для отримання грошової допомоги ВПО позивач звернувся лише 19.01.2018 року.

При цьому суд не бере до уваги заяву позивача до УСЗН Лівобережного району м. Маріуполь, подану 25.10.2017 року про поновлення грошової допомоги за період з 10.06.2016 року по 21.03.2017 року (а.с.70), оскільки Порядком №505 не визначено випадків виплати грошової допомоги за минулий період, що передував поданню заяви в разі недодержання умов подання заяви, визначених п.5 Порядку №505 .

Оскільки позивач з відповідною заявою для призначення виплат грошової допомоги ВПО з 22.03.2017 року по 19.01.2018 року до відповідача не звертався, тому відсутні підстави для призначення допомоги з 22.03.2017 року.

Таким чином, суд підтримує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_1

За приписами пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи в частині оскарження, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача витрати на проживання та витрати пов'язані з проїздом з м. Маріуполя до м. Краматорська відповідно до ст. 135 КАС України.

Оскільки апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, тому не підлягають відшкодуванню його витрати на проїзд з м. Маріуполя до м. Краматорська та витрати на проживання у м. Краматорську.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 березня 2018 року в адміністративній справі №265/6329/17 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 березня 2018 року в адміністративній справі №265/6329/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 22 травня 2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення

Повне судове рішення складено 22 травня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова