Справа № 815/1573/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 травня 2018 року м. Одеса Справа № 815/1573/18

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Подільського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМОНТНИК» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 4826,37 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Подільського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМОНТНИК» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 4826,37 грн..

Ухвалою 11.04.2018 року адміністративний позов Подільського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишений без руху та позивачу наданий 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Згідно вимог ухвали, позивач повинен був усунути недоліки позовної шляхом направлення до Одеського окружного адміністративного суду оформленого адміністративного позову у відповідності до вимог ст. 160 -161 КАС України.

Крім того ухвалою суду від 11.04.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Подільського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про звільнення від сплати судового збору.

02.05.2018 року до суду надійшла заява позивача за вх.№1573/18 в якої останній у відповідності до п 11 ч. 5 ст. 160 КАС України повідомляє, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та просить повторно звільнити його від сплати судового збору.

Розглянувши вказану заяву позивача, суд вважає що позивачем вимоги ухвали про залишення позову без руху від 11.04.2018 року виконанні не в повному обсязі, а тому позов має бути повернутий позивачу без розгляду.

Так вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст.8 Закону України “Про судовий збір” відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону України “Про судовий збір” визначено вичерпний перелік суб'єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Обмежене фінансування суб'єкта владних повноважень не є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Як зазначено в Постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2016 року з посиланням на Постанову пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (вказана позиція підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 25 вересня 2015 року).

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Тоді як, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ “Креуз проти Польщі”, “право на суд” не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Крім того особа, яка має намір подати адміністративний позов, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позову, в тому числі щодо оплати судового збору.

Враховуючи викладене, обставини, пов'язані з фінансуванням бюджетних установ чи організацій та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є такими, що не залежать від волі особи, та дають право на звільнення від сплати судового збору.

Аналогічно висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 07.02.2018 року по справі №К/9901/5183/17.

З урахуванням наявних у матеріалах справи документів, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття рішення про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 4.ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Станом на день винесення даної ухвали до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду не надходило ніяких інших документів та заяв від позивача на виконання ухвали суду від 11.04.2018 року.

За таких обставин, суддя доходить висновку, що позов Подільського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМОНТНИК» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 4826,37 грн. слід повернути позивачу без розгляду.

Керуючись п. 1 ч. 4.ст. 169, 241-242, 248-249, 256 КАС України, суддя –

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Подільського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про звільнення від сплати судового збору.

Адміністративний позов Подільського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМОНТНИК» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 4826,37 грн. - повернути позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз’яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду в порядку, передбаченому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п’ятнадцяти днів з дня складення відповідної ухвали.

Пунктом 15.5 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановленні Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Е.А.Іванов