Справа № 733/566/18
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/566/18
№ 2-а/733/25/18
Рішення
Іменем України

"17" травня 2018 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Овчарика В.М.

за участю секретаря Панахно Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Київ ДПП Столяра Романа Миколайовича, третя особа: Управління патрульної служби у м. Київ ДПП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 23 січня 2018 року стосовно нього інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Києві Столярем Р.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено на нього адміністративне стягнення виді штрафу в розмірі 425 грн за те, що він 23 січня 2018 року о 16-30 год, керуючи автомобілем Форд Фокус, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух в крайній лівій смузі, при вільній правій, не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч або розворот, чим порушив вимоги п.11.5 Правил дорожнього руху, з чим він не згоден, оскільки рухався по лівій смузі, нікому при цьому не перешкоджаючи. Додаткових знаків, що інформують, попереджають або забороняють рух прямо не було і взагалі на даному відрізку дороги відсутні, отже ним були враховані дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху. Пункт 11.5 ПДР дозволяє виїзд на ліву смугу, а не забороняє рух по ній, тобто зазначений пункт не має прямої заборони рухатися по лівій смузі руху. Крім того, у порушення вимог Закону працівник поліції не роз`яснив йому прав та обов`язків визначених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КАС України, а також не задовольнив його клопотання про необхідність скористання юридичною допомогою. В оспорюваній постанові відсутні відомості про здійснення фіксації правопорушення, в якій також відсутня відривна квитанція із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати штрафу. Фактично відповідачем не зафіксовано порушення ним вимог ПДР, який не взяв до уваги його пояснення, в яких він себе винним не визнав, тому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ВР № 255208 від 23 січня 2018 року, складену інспектором роти № 2 батальону УПП у м. Києві Столярем Р.М. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адмінстягнення у виді 425 грн штрафу та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 07 травня 2018 року відкрито провадження по даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Також цією ухвалою поновлено позивачу строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

У судовое засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, який отримав ухвалу про відкриття провадження з позовною заявою та доданими до неї документами, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відзив на адміністративний позов не надав.

Представник третьої особи: Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, який отримав ухвалу про відкриття провадження з позовною заявою та доданими до неї документами, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, пояснення щодо адміністративного позову не надав.

Так як всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).
Справа розглянута та вирішена судом на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 січня 2018 року стосовно ОСОБА_1 інспектором роти № 2 батальону УПП у м. Києві Столярем Р.М. була винесена постанова серії ВР № 255208 про накладення адміністративного стягнення у виді 425 грн штрафу за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 23 січня 2018 року, о 16-30 год на 25 км а/д М-01 Київської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем Форд Фокус, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух в крайній лівій смузі, при вільній правій, не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч або розворот, чим порушив вимоги п.11.5 Правил дорожнього руху (а.с. 4).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо, повинні грунтуватись на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Пункт 11.2 ПДР передбачає, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно частини 2 статті 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п`яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Суд вважає, що посилання позивача на відсутність прямої заборони у п. 11.5 ПДР рухатися крайньою лівою смугою не заслуговує на увагу, оскільки це особисте трактування даного пункту позивачем, яке не ґрунтується на законі.

При цьому судом критично сприймаються доводи позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП як незаконне та необґрунтоване, з огляду на те, що інспектором не складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до положення ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Так, за правилами ч. 2-4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, в тому числі правопорушення, передбачене частиною першою, другою і третьою ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так як порушення позивачем ПДР було зафіксоване у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому у даному випадку складення протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено.

Як убачається з постанови серії ВР № 255208, остання містить відривну квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови, а тому посилання позивача на її відсутність є голослівним.

Суд також критично відноситься на посилання позивача про безпідставну відмову працівника поліції у задоволенні його клопотання про можливість скористатися юридичною допомогою, оскільки доказів звернення з таким клопотанням суду не надано.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

У ч. 3 ст. 283 цього Кодексу постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте, у постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, якими зафіксовано момент вчинення правопорушення водієм автомобіля Форд Фокус, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не надані вони і суду ні відповідачем ні третьою особою, тобто відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Також заслуговує на увагу посилання позивача на те, що відповідач не роз`яснив йому прав і обов`язків відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки такі твердження позивача останнім не спростовані, а постанова про накладення адміністративного стягнення таких відомостей не містить.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 255208 від 23 січня 2018 року та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн, в зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасування, а адміністративна справа закриттю відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат інших осіб, пов`язаних розглядом справи, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 2, 5, 19, 20, 25, 77, 241-246, 262, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Київ ДПП Столяра Романа Миколайовича, третя особа: Управління патрульної служби у м. Київ ДПП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 255208 від 23 січня 2018 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Київ ДПП Столярем Романом Миколайовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор роти № 2 батальйону УПП у м. Київ ДПП Столяр Роман Миколайович (місцеперебування м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9).

Третя особа: Управління патрульної служби у м. Київ ДПП (місцезнаходження м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9).

Повне судове рішення виготовлено 17.05.2018 р.

Головуючий суддя В.М. Овчарик