Справа № 820/1374/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 р. № 820/1374/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Кезлі М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області Сальви Ольги Іванівни про визнання дій незаконними ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: визнати дії відповідача, які полягають у відмові в наданні адміністративної послуги - оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон, незаконними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова відповідача в оформленні позивачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон з тих підстав, що ним не було сплачено в повному обсязі адміністративний збір, є неправомірною, оскільки відповідні платежі ним було здійснено в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити з огляду на доводи наданого суду відзиву на позов, в контексті того, що розмір адміністративного збору за оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон включає в себе декілька складових: вартість адміністративної послуги, вартість бланка документа та його персоналізації, що становить 557,32 грн.

Крім того, представник відповідача, з посиланням на Закон України «Про адміністративні послуги», Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 02.01.2016 «Деякі питання надання адміністративних послуг у сфері міграції», наказу Державної міграційної служби України № 280 від 03.11.2016 «Про затвердження класифікаторів адміністративних послуг, продукції, документів, що використовуються для надання адміністративних послуг, адміністративного збору, що включає вартість адміністративної послуги, вартість бланка документа та його персоналізацію» додатково відмітив, що посилання позивача на непоширення на спірні правовідносини вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» в частині відсутності підстав для включення до адміністративного збору вартості бланків, є безпідставними, у свою чергу органи міграційної служби не мають жодного відношення до формування цінової політики вартості відповідних бланків.

Позивач, у свою чергу, надав відповідь на відзив, та додатково вказав, що відповідачем не надано всі належні докази, які впливають на таке ціноутворення, проте названа інформація є важливою та підтверджує протиправність дій відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача Кезлю М.Д. та Коваленко Л.І. ( яка була присутня на минулих засіданнях у підготовчому провадженні та початку розгляду справи по суті), дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

В ході розгляду справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області з метою нетермінового оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон та надав необхідний пакет документів, у тому числі квитанцію про сплату 253 грн. адміністративного збору.

Головним спеціалістом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області Сальвою Ольгою Іванівною було відмовлено позивачу в наданні адміністративної послуги - оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон та повернуто документи.

На вимогу позивача надання відмови у письмовому вигляді, відповідач відмовилась вчиняти такі дії.

Вказані обставини зумовили позивача звернутись з інформаційним запитом до начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області з метою з'ясування підстав відмови у прийнятті документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

У відповідь на запит позивача 12.02.2018 р. Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області надано лист, зі змісту якого вбачається, що розмір адміністративного збору, у тому числі, за оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, включає в себе вартість адміністративної послуги, вартість бланка документа та його персоналізації та становить 557,32 грн., через що, здійснена позивачем оплата у розмірі 253,00 грн. є недостатньою.

Позивач вважав відмову у прийнятті документів протиправною, оскільки не звертався за наданням платної послуги та звернувся за захистом своїх прав у судовому порядку.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг визначені Законом України "Про адміністративні послуги".

За визначенням пунктів 1-3 ч.1 ст.1 зазначеного Закону, адміністративною послугою є результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону; до суб'єктів звернення Законом віднесено фізичних осіб, юридичних осіб, які звертаються за отриманням адміністративних послуг; суб'єктом надання адміністративної послуги є орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб'єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Дія цього Закону поширюється на суспільні відносини, пов'язані з наданням адміністративних послуг ( ч.1 ст.2 Закону).

Законодавство у сфері надання адміністративних послуг складається з Конституції України, цього та інших законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері надання адміністративних послуг (ч.1 ст. 3 Закону).

Стаття 11 Закону України "Про адміністративні послуги" присвячена платі за надання адміністративних послуг (адміністративний збір).

При наданні адміністративних послуг у випадках, передбачених законом, справляється плата (адміністративний збір) ( ч.1 ст.11 Закону "Про адміністративні послуги") .

Згідно ч.3 ст.11 вказаного Закону, розмір плати за надання адміністративної послуги (адміністративного збору) і порядок її справляння визначаються законом з урахуванням її соціального та економічного значення.

Приписами ч. 5 та 6 ст.11 Закону "Про адміністративні послуги" визначено, що плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) вноситься суб'єктом звернення одноразово за весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги (включаючи вартість бланків, експертиз, здійснюваних суб'єктом надання адміністративної послуги, отримання витягів з реєстрів тощо). Стягнення за надання адміністративних послуг будь-яких додаткових не передбачених законом платежів або вимагання сплати будь-яких додаткових коштів забороняється.

З аналізу зазначених норм вбачається що поняття плати за надання адміністративної послуги та адміністративного збору є тотожними, адже включають в себе весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги.

Розглядаючи вказаний спір, суд зазначає, що важливим його аспектом є визначення правомірності чи протиправності вимоги відповідача щодо визначення позивачеві розміру адміністративного збору при наданні адміністративної послуги - оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон у площині оскарження відповідних дій відповідача за незгоди позивача з тим, що до вартості вказаної послуги було включено вартість бланка документа та його персоналізації, що у сукупності становить 557,32 грн.

Досліджуючи зазначене суд зауважує, що правовідносини, з приводу яких подано позов, регулюються загальними та спеціальними нормами законодавства.

Як вже зазначалось, правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг визначені Законом України "Про адміністративні послуги".

У свою чергу, правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи визначені Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

За приписами ст.1 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", суспільні відносини, пов'язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина ( ст. 4 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус").

Статтею 3 вказаного закону визначено перелік специфічних термінів, які також застосовуються у процедурі посвідчення особи, підтвердження громадянства тощо при оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Тобто, Закон України "Про адміністративні послуги" є загальним нормативно-правовим актом вищої юридичної сили, який визначає правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг, а Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" містить спеціальні приписи щодо видачі документів, які посвідчують особу, підтверджують громадянство України.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ЗУ "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" за оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обмін документів справляється адміністративний збір, а за проведення таких дій за кордоном - консульський збір. Адміністративний збір справляється у порядку, визначеному цим Законом. Вартість адміністративної послуги, а також подвійний розмір її збільшення встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах граничної вартості адміністративної послуги, встановленої цим Законом.

Згідно п.2 ч.2 зазначеної статті, розмір адміністративного збору за оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обмін документів включає вартість адміністративної послуги, вартість бланка документа та його персоналізації. Гранична вартість адміністративної послуги: за оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого) та обмін паспорта громадянина України для виїзду за кордон у строк: не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня оформлення заяви-анкети - 0,2 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року; не пізніше ніж через сім робочих днів з дня оформлення заяви-анкети - 0,4 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року; не пізніше ніж через три робочі дні з дня оформлення заяви-анкети за наявності обставин, передбачених частиною чотирнадцятою статті 22 цього Закону, - 0,4 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Гранична вартість адміністративної послуги визначається у відповідному розрахунку від прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому подаються відповідні документи для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну. Вартість адміністративної послуги є однаковою в усіх уповноважених суб'єктів. Стягнення додаткових платежів за адміністративну послугу забороняється ( ч.3 ст. 20 ЗУ "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус").

Абзацом 24 ч.2 ст.20 ЗУ "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" визначено, що вартість бланків документів та їх персоналізації визначається відповідно до укладених із дотриманням вимог законодавства договорів з державним підприємством, що здійснює виготовлення бланків та їх персоналізацію.

Сплата адміністративного збору (консульського збору) підтверджується відповідними документами, що додаються до заяви про оформлення і видачу документів, передбачених цим Законом ( ч. 6 ст. 20 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»).

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання адміністративних послуг у сфері міграції» № 770 від 02.01.2016 встановлено вартість адміністративних послуг у сфері міграції за переліком згідно з додатком, зокрема, за оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого) та обмін паспорта громадянина України для виїзду за кордон з дня оформлення заяви-анкети у строк: не пізніше ніж через 20 робочих днів - 253 грн.

Наказом Державної міграційної служби України № 280 від 03.11.2016 р. «Про затвердження класифікаторів адміністративних послуг, продукції, документів, що використовуються для надання адміністративних послуг, адміністративного збору, що включає вартість адміністративної послуги, вартість бланка документа та його персоналізацію» затверджені: Класифікатор адміністративних послуг, які надаються територіальними органами та підрозділами ДМС, Класифікатор продукції і документів, що використовуються для оформлення адміністративних послуг та Класифікатор адміністративного збору, що включає вартість адміністративної послуги, вартість бланка документа та його персоналізацію.

Так, у Класифікаторі адміністративного збору, що включає вартість адміністративної послуги, вартість бланка документа та його персоналізацію, затвердженому Наказом Державної міграційної служби України № 280 від 03.11.2016, визначено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого) та обмін паспорта громадянина України для виїзду за кордон з дня оформлення заяви-анкети у строк: не пізніше ніж через 20 робочих днів складає 557,32 грн., та включає в себе оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого) та обмін паспорта громадянина України для виїзду за кордон з дня оформлення заяви-анкети у строк: не пізніше ніж через 20 робочих днів - складає 253,00 грн. та вартість бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм складає 304,32 грн.

Таким чином, розмір адміністративного збору при нетерміновому оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон становить 557,32 грн., які були сплачені позивачем частково в сумі 253,00 грн.

Відповідно до п. 24 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб'єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35 і 52 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства. У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа, уповноважений суб'єкт інформують заявника про відмову в прийнятті документів із повідомленням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді. Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб'єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв'язку з якими йому було відмовлено в прийнятті документів.

Відповідно до п. 35 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152, заявник для оформлення паспорта для виїзду за кордон в Україні подає, зокрема, документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати.

Системно аналізуючи встановлені судом обставини, у поєднанні з наведеними правовими нормами, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача про непоширення дії Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» на спірні правовідносини та невключення до адміністративного збору вартості бланків документів, оскільки відповідними повноваженнями щодо встановлення вартості адміністративної послуги, як складової адміністративного збору, у тому числі, за оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, наділений Кабінет Міністрів України, з урахуванням особливостей, встановлених ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», що також відповідає приписам ст. 11 Закону України «Про адміністративні послуги».

Позивачем помилково ототожнені поняття «вартість адміністративної послуги», яка є складовою адміністративного збору, та «плата за надання адміністративної послуги», яке є синонімом «адміністративного збору», а тому відмова відповідача у наданні адміністративної послуги - оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон, є правомірною та пов'язана з ненаданням позивачем документа, який підтверджує сплату адміністративного збору у повному обсязі.

При чому, частиною 4 ст. 20 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачені випадки, коли адміністративний збір не справляється, проте вказане не поширюються на правовідносини, з приводу яких подано позов, доказів протилежного суду не надано.

Посилання позивача на важливість дослідження, в рамках вказаної справи, договорів, за якими визначається вартість продукції - документів, які використовуються для надання адміністративної послуги, суд відхиляє, оскільки підставою подання вказаного позову не є незгода позивача з сумою вартості бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, тобто вказане не входить до предмету доказування у справі.

У свою чергу, незгода позивача з визначенням відповідачем розміру адміністративного збору , пов'язана також з його незгодою з Наказом Державної міграційної служби України № 280 від 03.11.2016 р., проте, зазначене не є підставою подання вказаного позову. Позивач зазначений наказ в рамках даної справи не оскаржував.

Також, з приводу посилань на відмову відповідача надати письмове обґрунтування ненадання адміністративної послуги - оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон, як того вимагають приписи п. 24 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152, суд зазначає, що зазначене не є підставою подання вказаного позову, у свою чергу, в подальшому, таку письмову позицію позивачем було отримано від ГУ ДМС України в Харківській області.

Також, слід зазначити, що ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В рамках даної справи позивач, оскаржуючи дії відповідача, які полягають у відмові в наданні адміністративної послуги - оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон, незаконними, взагалі не вказує, в який спосіб він вбачає поновлення своїх порушених прав, проте, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивач, водночас, ані у позові, ані під час підготовчого провадження /судового розгляду по суті, не висловлював прохання ефективного відновлення порушених, на його думку прав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем було належним чином в ході розгляду справи доведено правомірність своїх дій у правовідносинах, з приводу яких подано позов.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 205, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) до Головного спеціаліста Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області Сальви Ольги Іванівни ( 61057, м. Харків, вул. Римарська,24) про визнання дій незаконними - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 травня 2018 року.

Суддя Заічко О.В.