Справа № 679/1080/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/1080/17

Головуючий у 1-й інстанції: Гавриленко О.М.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

15 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Ватаманюка Р.В. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог - Львівський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В :
в вересні 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.01.2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що ОСОБА_1 з 04.05.1974 року проходив військову службу в Збройних Силах і був звільнений в запас наказом командуючого військами Прикарпатського військового округу № 09-ПМ від 11.02.1997 року за станом здоров`я, а згідно наказу першого заступника начальника штабу Прикарпатського військового округу № 19 від 14.02.1997 року, виключений зі списків особового складу інспекції.

Протоколом Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №195 від 04.04.2013 року встановлено, що захворювання ОСОБА_1 "гіпертонічна хвороба перша стадія", так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з 02.04.2013 року довічно, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується даними довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0153707 від 08.04.2013 року.

З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, ОСОБА_1 15.10.2015 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з відповідною заявою та надав копії необхідних документів.

Львівський ОВК надіслав документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України.

Однак, вказані документи були повернуті, як такі, що не відповідають вимогам постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975.

Не погоджуючись з рішенням Департаменту фінансів Міністерства оборони України позивач звернувся до суду з вимогами: визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, призначити, нарахувати і виплатити через Львівський обласний військовий комісаріат одноразову грошову допомогу в розмірі, передбаченому ст. 9 і ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", що діяла станом на 02.04.2013 року.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.08.2016 року, яке ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду 12.04.2017 року залишено без змін, визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та зобов`язано Міністерство оборони України розглянути та вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499.

На виконання рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.08.2016 року, 19.05.2017 року на засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було винесено питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, але при розгляді даного питання комісія дійшла висновку про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, в зв`язку з тим, що останній звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 03.11.2006 року № 328-V, яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України "Про правовий та соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому він не має права на одержання одноразової грошової допомоги.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою КМУ від 28.05.2008 року №499, у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини між сторонами в справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), що були чинними на день виникнення таких відносин.

Згідно приписів статті 41 Закону "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Приписами статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ (в редакції чинній на час встановлення позивачу інвалідності), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 6 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.

З матеріалів справи слідує, що підставою відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, було те, що останній звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 03.11.2006 року № 328-V, яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України "Про правовий та соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому, він не має права на одержання одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, застосування ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Так, встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку встановленням третьої групи інвалідності у позивача виникло 02.04.2013 року, оскільки ця дата зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії як час, з якого ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності.

Вказані обставини встановлені також рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.08.2016 року.

За приписами частини шостої статті 16-3 Закону №2011-XII ( в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою до відповідача), одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

На день подання позивачем зазначеної заяви механізм розгляду таких звернень та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначався правовими нормами Постанови КМ України від 25.12.2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Разом з тим, пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Тобто, одноразова грошова допомога повинна призначатися і виплачуватися в порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013 р. № 975 ( далі - Порядок № 975) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Позивач отримав право на призначення одноразової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності з 02.04.2013 року, а тому її призначення та виплата повинна здійснюватися відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 (далі - Порядок № 499).

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є вірним і таким, що відповідає дійсним обставинам справи.

Вірним є також висновок суду першої інстанції, щодо виходу за межі позовних вимог з метою захисту порушених прав позивача, шляхом зобов`язання Міністерства оборони України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення або ухвала суду - без змін.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її вирішення та не допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що вказує на безпідставність доводів апелянта.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Ватаманюк Р.В. Матохнюк Д.Б.