Справа № 760/22159/17
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/525/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Дацко О.М., третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 08.08.2017 р. БР №869345 винесену інспектором Управління патрульної поліції роти №7 батальйону №3 Дацко О.М. про накладення штрафу в сумі 510,00 грн. відносно ОСОБА_1 незаконною та скасувати.

Свої вимоги мотивував тим, що 08.08.2017 р. інспектором УПП роти №7 батальйону №3 Дацко О.М. винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно даної постанови ОСОБА_1 08.08.2017 р. о 08-10 год. по вул. О. Довженка в м. Києві, керуючи автомобілем ACURA RDX, р.н. НОМЕР_1, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеною д.з. 5.8 здійснив рух по даній смузі, чим порушив п. 17.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що постанова винесена безпідставно і необґрунтовано, оскільки в ній інспектором неповно та невірно зазначені фактичні обставини події, які відбувались, позивач ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху та не вчиняв адміністративного правопорушення.

В позові позивач зазначив, що насправді 08.08.2017 р. о 08-10 год. на вул. О. Довженка в м. Києві, позивач керуючи автомобілем ACURA RDX, р.н. НОМЕР_1 на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, здійснив рух по даній смузі з метою здійснення повороту на вул. Молдаванську, яка примикає до вул. О. Довженка, відповідно до лінії дорожньої розмітки та відповідно до п.п. 17.2 ПДР України, згідно якого водій, який повертає праворуч на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Відповідачем безпідставно притягнуто позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Також просив звернути увагу на те, що смуга для руху маршрутних засобів на вул. О. Довженка в м. Києві не може бути позначена дорожнім знаком 5.8, оскільки на даній дорозі ця смуга призначена для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Це свідчить про недостовірність відомостей викладених в оскаржуваній постанові.

Крім того, згідно п.п. 17.2 ПДР України, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лініє дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Згідно положень розділу 34 ПДР України «Дорожня розмітка», п.п. 1.2 ( широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчасто.

Саме в такому місці, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, позивачем було здійснено заїзд для повороту праворуч на вул. Молдаванську.

Проте, інспектором поліції, всупереч вимогам ч. 5 ст. 258 КУпАП, згідно яких, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в и режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, не був складений протокол про адміністративне правопорушення, не складалася схема до протоколу, не зафіксовані дорожні умови, розташування вулиць, розташування дорожніх знаків та дорожньої розмітки, отже відсутні будь-які докази на підтвердження винуватості позивача, або невинуватості у вчиненні правопорушення.

За таких обставин очевидно є протиправній дій інспектора поліції.

Окрім того зазначив, що розгляд справи інспектором поліції фактично відбувся без участі позивача, оскільки пояснень позивача та заперечень на його дії останній не слухав, не надав позивачу часу для звернення за правовою допомогою, не роз'яснив права на оскарження його постанови.

За таких умов позивач вважає, що грубо порушені його права, тому просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18.01.2018 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено Департамент патрульної поліції.

Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач інспектор роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Дацко О.М. та представник третьої особи Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавали, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Так, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.08.2017 року інспектором №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Дацко О.М. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №869345, відповідно до змісту якої вбачається, що 08.08.2017 р. о 08-10 год. по вул. О. Довженка в м. Києві, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ACURA RDX, р.н. НОМЕР_1, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеною д.з. 5.8 здійснив рух по даній смузі, чим порушив п. 17.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п. 17.1 ПДР України встановлено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно п. 17.2 ПДР України, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідач в судовому засіданні, всупереч вимогам ст. 77 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото-чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, за яке йогої притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 08.08.2017 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №869345 від 08.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Дацко О.М., третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №869345 від 08.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кушнір С.І.