Справа № 802/214/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 травня 2018 р. Справа № 802/214/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Тетяни Юріївни,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача 1: ОСОБА_2,

представника відповідача 2: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань", Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань" (далі - відповідач 1), Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (далі - відповідач 2) про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Державної установи "Вінницька установа виконання покарань" від 28 грудня 2017 року позивача звільнено зі служби в поліції за п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (у разі набрання законної сили рішення суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією). Підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності стало встановлення факту несвоєчасного подання останнім е-декларації. Разом з тим, позивачем було вчинено дії спрямовані на вчасне відсилання електронної декларації, однак остання не була вчасно прийнята та опублікована. У зв'язку з цим вважає, що опублікування його електронної декларації із запізненням є не співрозмірним із його звільненням, тому просить визнати наказ про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції протиправним та поновити його на посаді.

Ухвалою від 30.01.2018 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін у судове засідання.

19.04.2018 судом постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі до 02.05.2018.

02.05.2018 справа була знята з розгляду у звязку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступне судове засіданні призначено на 16.05.2018.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

Представники відповідача 1 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив. Зазначив, що видаючи оскаржуваний наказ відповідач діяв відповідно до норм Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та Закону України «Про Національну поліцію», оскільки постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.11.2017 у справі №127/23006/17 інспектора відділу режиму і охорони державної установи "Вінницька установа виконання покарань" ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме останній несвоєчасно подав е-декларацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією. Відтак, останній порушив вимоги п. 10 ч.1 ст.77 Закону України «Національну поліцію», яка передбачає звільнення зі служби винної особи. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позов, мотиви якого є аналогічними тому, що наведені у відзиві відповідача 1.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1, обіймаючи посаду інспектора відділу режиму і охорони державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)", відповідно до пунктів "В" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", зобов'язаний був до 01 травня 2017 року подати щорічну декларацію суб'єкта декларування, а саме декларацію, що охоплює попередній 2016 рік. Проте, без поважних на те причин несвоєчасно, а саме 23 травня 2017 року, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив норми ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції".

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.11.2017 у справі №127/23006/17 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. в дохід держави.

28 грудня 2017 року начальником державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" ОСОБА_4 був виданий наказ № 233/ОС-17 "По особовому складу", яким у відповідності до Закону України "Про національну поліцію" звільнено за п. 10 ч. 1 ст. 77 (у разі набрання законної сили рішення суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення) капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, інспектора відділу режиму і охорони державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)". Підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2017 року, справа №127/23006/17, провадження №3/127/7073/17, яка набрала законної сили 14 листопада 2017 року.

Крім того, судом встановлено, що позивач 16 березня 2018 року звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/23006/17 від 02 листопада 2017 року за нововиявленими обставинами.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 15 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2018 року залишено без змін.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Правовий статус персоналу Державної кримінально-виконавчої служби визначається Законом України "Про Державну кримінальну службу України".

Стаття 14 даного Закону визначає, до персоналу Державної кримінально - виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України, Частиною 5 ст. 23 Закону передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для поліцейських.

Порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України № 580-VIII від 02 липня 2015 року "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580).

Закон України "Про Національну поліцію" визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 61 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейським не може бути особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Як встановлено у судовому засіданні 23 листопада 2017 року на адресу відповідача надійшла постанова Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/23006/17 від 02 листопада 2017 року з відміткою про набуття законної сили, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. в дохід держави.

Згідно ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов'язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Враховуючи дані вимоги чинного законодавства, у зв'язку з набуттям рішенням суду законної сили, наказом начальника державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" від 28 грудня 2017 року № 233/ОС-17 "По особовому складу" 28 грудня 2017 року зі служби звільнено капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, інспектора відділу режиму і охорони державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Судом не беруться до уваги посилання позивача на те, що звільнення позивача є видом дисциплінарної відповідальності, оскільки п.10 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» не тотожний п.6 ч.1 ст.77 цього ж Закону, а містить норми імперативного характеру, відповідно до яких подальша служба у поліції позивача є неможливою.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не було надано доказів поважності причини, щодо несвоєчасного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік., в свою чергу, рішення суду про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, набрало законної сили.

Згідно із ч.1 ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відтак, дослідивши обставини, визначені ч.2 ст.2 КАС України, суд дійшов до висновку, що відповідачами при прийнятті погодження від 26.12.2017 за №12605 та наказу від 28 грудня 2017 року № 233/ОС-17 "По особовому складу", було дотримано норми чинного законодавства, відтак підстав для їх скасування немає.

Оскільки судом встановлено правомірність спірних погодження та наказу відповідачів, похідні позовні вимоги позивача щодо його поновлення на посаді задоволенню також не підлягають. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно ст.139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 21018, ідент. код НОМЕР_1).

Державна установа "Вінницька установа виконання покарань" (вул. Брацлавська, 2, м. Вінниця, 21100).

Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (вул. Брацлавська, 2-А, м. Вінниця, 21100).

Повний текст рішення виготовлено: 21.05.2018

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна