Справа № 211/4128/17
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/4128/17
Провадження № 2-а/211/32/18
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача/третьої особи ОСОБА_2

за відсутності: позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Довгинцівського РВ у місті Кривому Розі ГУ ДМС в Дніпропетровській області, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення за межі України та заборону вїзду на територію України терміном на три роки,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся 13.09.2017 року до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення № 3 заступника начальника Довгинцівського РВ в м. Кривий Ріг ТУ ДМС України в Дніпропетровській області в частині заборони громадянину ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 подальшого вїзду на територію України терміном до 12.04.2020 року.

Свої вимоги позивач аргументував тим, що рішенням № 3 заступника начальника Довгинцівського РВ в м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області його, громадянина ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_3, примусово повернуто за межі України з покладенням обов'язку до 21.04.2017 року залишити територію України та заборонено подальший вїзд на територію України терміном до 12.04.2020 року.

Вважає, що прийняттям рішення про заборону в'їзду в України істотно порушуються його права, гарантовані Конституцією і законами України.

Він має стійкі економічні зв'язки в Україні. Поїздки до України повязані з тим, що він є довіреною особою підприємства SUNBEAM INCORPORATION LP, власником та засновником якого являється його дружина Зекієканан ОСОБА_3. Від імені підприємства та його дружини ОСОБА_3 Зекіє, за наданою йому довіреністю, він постійно закуповує в Україні великі партії грецького горіха.

Відповідно до статті 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької ОСОБА_4 про умови взаємних поїздок громадян від 22.12.2011 року, громадяни держави однієї сторони в'їжджають, виїжджають, прямують транзитом і перебувають на території держави іншої сторони без віз на підставі дійсних проїзних документів, зазначених в додатку до цієї угоди, за умови, що строк їхнього безперервного перебування не перевищує 30 днів від дати їхнього в'їзду. При цьому сумарний термін їх перебування на території держави іншої сторони не повинен перевищувати 90 днів протягом 180 днів.

Позивач прибув в Україну через м. Херсон 05.04.2017 року. А вже 12.04.2017 року співробітниками Довгинцівського РВ у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення - порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території Україні і транзитного проїзду через територію України. Штраф в сумі 510,00 грн. він сплатив на місці. Також цього ж дня було прийнято рішення про примусове повернення з України та заборону вїзду в Україну строком на три роки.

Оскільки 30-денний строк перебування позивача на Україні не закінчився, рішення № 3 Довгинцівського РВ в м. Кривий Ріг ГУ ДМС України є незаконним та не обґрунтованим.

Стосовно заборони в'їзду на територію України, то такий захід не є обов'язковим, а приймається на розсуд компетентного органу. Тобто, уповноваженим посадовим особам Державної міграційної служби надана можливість оцінювати конкретні обставини справи та в залежності від особи, її поведінки, даних на цю особу, які є в наявності, забороняти або не забороняти в'їзд.

Вважає, що представниками Державної міграційної служби не враховано всіх обставин вчиненого правопорушення і особу порушника. Після винесення оскаржуваного рішення підприємство його дружини залишилось без надійного партнера. Адже закупки грецького горіха здійснюються в Україні протягом останніх пяти років великими партіями на чималі суми коштів, як наприклад 22 000,00 кг на суму 26 000,00 долл. США.

У звязку із чим позивач звернувся до суду.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився.

Представник позивача ОСОБА_1М.у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, додала, що позивач звернувся до відповідача 12.04.2017 р. для отримання розяснення стосовно визначення строку перебування на території України, але відносно нього було винесено постанову та накладено штраф, який він сплатив у той же день. Також відносно відповідача було застосовано дві санкції штраф та видворення за межі України. Вважає, що відповідач не обгрунтовано застосував видворення, так як не взяв до уваги обставини справи, те, що позивач займається бізнесом не території України, вчинив малозначний проступок, сплатив штраф. Також у постанові не були вказані підстави заборони вїзду до України. Безвізовий режим між нашою країною та Туреччиною складає 60 діб, загальний термін 90 діб протягом 180 діб. Позивач не мав можливості покинути країну, так як не було можливості придбати доступного квитка. Надалі представник позивача надала суду заяву про закінчення розгляду справи за її відсутності та відсутності позивача.

Представник Довгинцівського РВ у місті Кривому Розі ГУ ДМС в Дніпропетровській області та Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Пояснила, що при складанні протоколу відповідач сплатив штраф, так як він порушив строк повернення, то застосовується видворення. За період з 12.10.2016 р. по 12.04.2016 р. строк склав 109 днів, а не 90 діб. Дозволу на зайняття підприємницькою діяльністю в нього не було, він не є отримувачем прибутку, а лише представником дружини.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши всі матеріали справи, вивчивши та оцінивши всі докази та доводи сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.10.2017 року у вищевказаній справі відкрите провадження.

Відповідно до п. 10 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017 року), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (редакція від 07.01.2018 р.).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_4 Туреччина (а.с. 7 копія паспорту).

Рішенням № 3 заступника начальника Довгинцівського РВ в м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12.04.2017 року ОСОБА_3, громадянина ОСОБА_4 Туреччина, примусово повернуто за межі України з покладенням обов'язку до 21.04.2017 року залишити територію України та заборонено подальший вїзд на територію України терміном до 12.04.2020 року (а.с. 8 копія рішення).

Також постановою від 12.04.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 203 ч. 1 КУпАП, а саме за проживання на території України без реєстрації, та накладено штраф у розмірі 510 грн. (а.с. 14, 15 копії постанови, протоколу). Штраф було сплачено цього ж дня, 12.04.2017 року, про свідчить копія квитанції (а.с. 16).

Згідно ч. 3 ч. ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до статті 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької ОСОБА_4 про умови взаємних поїздок громадян від 22.12.2011 року громадяни держави однієї Сторони в'їжджають, виїжджають, прямують транзитом і перебувають на території держави іншої Сторони без віз на підставі дійсних проїзних документів, зазначених у Додатку до цієї Угоди, за умови, що строк їхнього безперервного перебування не перевищує тридцяти (30) днів від дати їхнього в'їзду. При цьому сумарний термін їх перебування на території держави іншої Сторони не повинен перевищувати дев'яносто (90) днів протягом ста вісімдесяти (180) днів. Громадяни держави однієї Сторони, які мають дійсні проїзні документи, зазначені у Додатку до цієї Угоди, і мають намір перебувати на території держави іншої Сторони більше максимального строку перебування без віз, передбаченого пунктом 1 цієї статті, або з метою працевлаштування, об'єднання з родиною або навчання на території держави іншої Сторони, зобов'язані отримати візу у відповідності з законодавством держави цієї Сторони.

Відповідно до наданої копії паспорту з відбитками строку перебування на території України, позивач вїхав на територію України 27.09.2016 року, виїхав 26.11.2016 року,

20.12.2016 року 29.12.2016 року,

08.02.2017 року 09.03.2017 року,

05.04.2017 року, тобто перебував більше ніж дев'яносто (90) днів протягом ста вісімдесяти (180) днів . А отже, судом встановлено, що позивач не дотримався порядку тимчасового перебування іноземців на території України. Тому позов в частині визнання рішення № 3 протиправним задоволенню не підлягає.

Щодо заборони позивачу в'їзду в Україну строком на три роки, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в'їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в'їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов'язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в'їзду в Україну; якщо така особа намагається здійснити в'їзд через контрольні пункти в'їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в'їзду-виїзду.

Рішення про заборону в'їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини 2статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення.

Тобто заборона в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства на визначений законом строк є не обов'язком, а правом відповідача, є нормою, яка може бути застосована до особи з урахуванням обставин її перебування на території України, дотримання вимог законодавства України, соціальну небезпеку, тощо та з обгрунтуванням такого рішення.

У спірному рішенні № 3 від 12.04.2017 року не зазначено обґрунтування для застосування такого заходу як заборони для позивача в'їзду на територію України на три роки.

Відповідачем не надано доказів того, що позивачем порушується законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або його дії суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про скасування рішення № 3 в частині заборони в"їзду на територію України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 76, 77, 139, 159, 160, 244-246, 286 КАС України, суд -

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати рішення № 3 заступника начальника Довгинцівського РВ в м. Кривий Ріг ТУ ДМС України в Дніпропетровській області в частині заборони громадянину ОСОБА_4 Туреччина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 подальшого вїзду на територію України терміном до 12.04.2020 року.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в адміністративний апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6