Справа № 814/1086/17
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1086/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.
Місце ухвалення: м. Миколаїв

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі за позовом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до товариства з обмеженою відповідальністю "НІКЕН МАРІН СЕРВІС", третя особа Державна фіскальна служба України, про подовження дії спеціальної санкції,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (далі Мінекономрозвитку) звернулося до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "НІКЕН МАРІН СЕРВІС", третя особа Державна фіскальна служба України про подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка застосована наказом Міністерства від 16 червня 2016 року № 988 до відповідача на термін до усунення порушення ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідач у 2016 році допустив порушення вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", у зв'язку з чим Мінекономрозвитку, на підставі подання ДФС України Наказом від 16 червня 2016 року №988 "Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" застосувало до відповідача спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності. ДФС направила до Міністерства пропозиції щодо подовження відносно відповідача дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності. Оскільки, згідно зі ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду, Міністерство 01 червня 2017 року (в останній день встановленого ст. 99 КАС України шестимісячного строку, який, на думку позивача, розпочався 01 грудня 2016 року - наступного дня після отримання пропозицій ДФС) звернулося до суду з цим позовом.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року залучено у справу в якості третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні позивача ДФС України.

Копії процесуальних документів та повістки, направлені на адресу відповідача, повернуті до суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції відділенням зв'язку з позначкою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Частиною 11 ст. 126 КАС України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України, у разі неявки у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч.9 ст. 205 КАС України, судом першої інстанції розглянуто адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову Мінекономрозвитку до ТОВ "НІКЕН МАРІН СЕРВІС" про подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка застосована Наказом Міністерства від 16 червня 2016 року №988.

В апеляційній скарзі Мінекономрозвитку ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- законодавчо не встановлено останній день строку дії санкції як присікальний строк, із сплином якого тимчасове зупинення не може бути подовженим. Крім того, судом першої інстанції на надано оцінки тому факту, що Мінекономрозвитку звернулося з позовною заявою в межах строку визначеного ст. 99 КАС України;

- судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що форма та зміст подання ДФС України щодо застосування спеціальної санкції до ТОВ "НІКЕН МАРІН СЕРВІС" відповідала вимогам ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність",

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Мінекономрозвитку, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

18 травня 2016 року ДФС направила до Мінекономрозвитку подання №8371/5/99-99-14-06-16, відповідно до ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", щодо застосування до ТОВ "НІКЕН МАРІН СЕРВІС" спеціальної санкції.

16 червня 2016 року Наказом №988 Мінекономрозвитку за порушення пов'язаних із Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність" законів України, що встановлюють порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті у 40-денний строк з дня набрання чинності наказом застосувало до відповідача спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

27 жовтня 2016 року Мінекономрозвитку звернулося до ДФС з листом щодо розгляду питання доцільності скасування або подовження дії спеціальної санкції (а.с. 15).

29 листопада 2016 року ДФС листом вих. №2050715/5/99-99-14-06-16, у відповідь на звернення Мінекономрозвитку, повідомила про доцільність подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, що була застосована позивачем до відповідача Наказом №988.

З адміністративним позовом про подовження дії спеціальної санкції Мінекономрозвитку, як вказано вище, звернулося 01 червня 2017 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з позовною заявою до суду для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності після закінчення терміну дії спеціальної санкції, застосованої Наказом від 16 червня 2016 року №988 "Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України", що унеможливлює задоволення позовної заяви, що суперечить приписам ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого Наказом Міністерства економіки України №52 від 17 квітня 2000 року.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст.ст. 35, 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", п.п.3.2, 4.8, 4.9 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого наказом Міністерства економіки України №52 від 17 квітня 2000 року, якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 35 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлено, що суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності несуть відповідальність у видах та формах, передбачених ст.ст. 33 і 37 цього Закону, іншими законами України та/або зовнішньоекономічними договорами (контрактами).

За приписами ч.1 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції:

- накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб'єктами господарської діяльності своїх обов'язків згідно з цим або пов'язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України;

- застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій;

- тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Відповідно до ч.2 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням, зокрема, органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

За змістом ч.6 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" вбачається, що тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Частинами 7-9 цієї статті визначено, що подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду.

Для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики на підставі інформації ініціатора застосування даної санкції звертається до суду з позовною заявою. При прийнятті рішення щодо подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суд зазначає термін, на який подовжено дію цієї санкції.

Порядок застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) Міністерством економічного розвитку і торгівлі України спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", до українських суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності визначає Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого Наказом Міністерства економіки України №52 від 17 квітня 2000 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 травня 2000 року за №260/4481 (далі Положення).

Як визначено п.3.2 зазначеного Положення, тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення Міністерством економічного розвитку і торгівлі України. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності переводяться Мінекономрозитком на індивідуальний режим ліцензування.

Подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду.

Відповідно до п.4.8 цього Положення, про застосування санкцій, передбачених ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", видається наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, у якому вказуються норми чинного законодавства, які було порушено, матеріали, на підставі яких видано наказ, реквізити суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані санкції, та вид санкції, дата, з якої санкція починає діяти.

Відповідні накази Міністерства економічного розвитку і торгівлі України видаються у разі скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії санкцій, застосованих до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.4.9 Положення, при застосуванні тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності відділ контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності за 40 днів до закінчення терміну його дії надсилає до ініціатора подання застосування такої санкції запит щодо доцільності подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі отриманих матеріалів (у разі, якщо допущені порушення законодавства України не усунуто й виникає доцільність подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності) відділ контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності разом із відділом правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності та/або відділом позовної роботи готують відповідну позовну заяву до суду.

З метою забезпечення позову Міністерство економічного розвитку і торгівлі України може робити клопотання щодо подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на період розгляду справи.

У разі, якщо судом дане клопотання не буде задоволено, а також якщо інформація на запит Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо доцільності подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності від ініціатора подання застосування санкції не надійде в термін за 10 днів до закінчення його дії або надійде з пропозицією щодо недоцільності подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України видається наказ про зміну виду спеціальних санкцій, яким скасовується дія тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності та одночасно застосовується індивідуальний режим ліцензування.

При цьому термін дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності не повинен перевищувати трьох місяців з дати винесення Міністерством економічного розвитку і торгівлі України відповідного рішення про його застосування.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності дії у термін не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення Мінекономрозвитку.

Наказ Мінекономрозвитку про введення в дію спеціальної санкції дійсно має містити дату, з якої санкція починає діяти, але з таким розрахунком, щоб термін дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності не перевищував трьох місяців з дати винесення Мінекономрозвитку відповідного рішення про його застосування.

За таких обставин, судова колегія вважає необґрунтованим довід апелянта, що законодавчо не встановлено останній день строку дії санкції як присікальний строк, із сплином якого тимчасове зупинення не може бути подовженим.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2016 року ДФС України направила до Мінекономрозвитку подання №8371/5/99-99-14-06-16, відповідно до ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", щодо застосування до ТОВ "НІКЕН МАРІН СЕРВІС" спеціальної санкції.

Наказом №988 Мінекономрозвитку від 16 червня 2016 року застосовано до ТОВ "НІКЕН МАРІН СЕРВІС" спеціальну санкцію у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності. При цьому самим наказом визначена дата, з якої починає діяти санкція, а саме: у 40-денний строк з дня набрання чинності наказом Мінекономрозвитку.

Судова колегія вважає, що позивач звернувся з позовною заявою до суду для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності після закінчення терміну дії спеціальної санкції з порушенням вимог ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та п.4.9 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого Наказом Міністерства економіки України №52 від 17 квітня 2000 року.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що подовження дії спеціальної санкції мало бути здійснено позивачем до закінчення строку її дії, а не десять місяців по тому.

Також, судова колегія вважає, що посилання апелянта на ст. 99 КАС України не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки звернення Мінекономрозвитку до суду в межах процесуального строку, встановленого цим Кодексом не виключає в даному випадку факт порушення позивачем порядку та процесуальних строків продовження дії спеціальної санкції.

Судова колегія не приймає доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної оцінки формі подання ДФС вимогам Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", враховуючи що вказані обставини не є предметом доказування.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції що позивач звернувся з позовною заявою до суду для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності з пропущенням терміну дії санкції застосованої Наказом №988 Мінекономрозвитку від 16 червня 2016 року, що унеможливлює задоволення позовної заяви.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 травня 2018 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук'янчук О.В.