Справа № 805/3073/17-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 р. Справа№805/3073/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

судді Кірієнка В.О.,

при секретарі Кіксель В.П.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги № 65-23 від 27.01.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги № 65-23 від 27.01.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірна вимога була прийнята Державною податковою інспекцєю у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на суму боргу в розмірі 104 697,30грн., з яких донараховані штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення від 09.12.2015року за № на суму 170грн. та самостійно задекларована сума податкових зобовязань з податку за землю на суму 104 527,30грн. Позивач зазначив, що не згоден з сумою податкового боргу, оскільки не подавав до податкового органу податкову звітність з земельного податку за № від 30.11.2015року, а про існування спірної вимоги та декларації дізнався в рамках слухання Донецьким окружним адміністративним судом адміністративної справи №805/1628/17-а за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 281 350,37грн.

Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. В матеріалах справи наявні заперечення на адміністративний позов (а.с.46), в яких зазначено, що у звязку із існуванням станом на 26.01.2016року податкового боргу у розмірі 104 697,30грн. контролюючим органом відповідно до вимог ст.59 Податкового кодексу України (далі ПКУ) винесено спірну податкову вимогу. Разом з тим, позивачем податковий борг було сплачено в повному обсязі платіжним дорученням №К170724 від 24.07.2017року на суму 298 543,72грн., тому згідно п.п.60.1.1 п.60.1 ст. 60 ПКУ податкова вимога вважається відкликаною.

Таким чином, відповідач вважає, що в спірних правовідносинах він діяв виключно в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Представник відповідачів просив в позовних вимогах відмовити повністю.

Ухвалою суду від 04.09.2017 року провадження за даною справою було відкрито та призначено справу до судового розгляду на 19.09.2017 року.

Ухвалою суду від 19.09.2017року провадження по справі було зупинено до 04.10.2017року та витребувано у відповідача додаткові докази.

Ухвалою суду від 04.10.2017року провадження по справі було зупинено до 18.10.2017року та витребувано у сторін додаткові докази.

Ухвалою суду від 18.10.2017року провадження по справі було зупинено до 07.11.2017року та витребувано у сторін додаткові докази.

Ухвалою суду від 07.11.2017року провадження по справі було зупинено до 21.11.2017року.

В судовому засіданні 21.11.2017року представником позивача було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 21.11.2017року було призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження по справі до отримання висновку експертизи.

Ухвалою суду від 16.01.2018року провадження по справі було поновлено та оголошено перерву в судовому засіданні до 06.02.2018року.

Ухвалою суду від 06.02.2018року було оголошено перерву по справі до 15.02.2018року та зобовязано позивача надати додаткові докази.

Ухвалою суду від 15.02.2018року було призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження по справі до отримання висновку експертизи.

26.04.2018року на адресу суду надійшов висновок №2704 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 15.05.2018року провадження по справі було поновлено та залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача Державну податкову інспекцію у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

Згідно приписів ч.ч.1,3 ст.243 КАС України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять днів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, встановивши яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, встановив наступне.

ОСОБА_3 (код ІПН НОМЕР_1, 85203, Донецька обл., м. Дзержинськ, вул. Римського Корсакова, будинок 8 Б, квартира 3) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 15.02.2000року.

Відповідачі, Головне управління ДФС у Полтавській області, Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, є субєктами владних повноважень, згідно ст.ст. 46, 47 КАС України здатні особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 є платником орендної плати за користування земельною ділянкою згідно договору від 23.10.2014року з Полтавською міською радою, що не заперечується сторонами по справі (а.с.27-30).

Судом встановлено, що спірна вимога № 65-23 від 27.01.2016 року була прийнята Державною податковою інспекцєю у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області станом на 26.01.2016року на суму боргу в розмірі 104 697,30грн., з яких донараховані штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення від 09.12.2015року за № на суму 170грн. та самостійно задекларована сума податкових зобовязань з податку за землю згідно податкової декларації за № від 30.11.2015року на суму 104 527,30грн. (а.с.26).

Так, в матеріалах справи наявні завірені Державною податковою інспекцію у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області копії податкової декларації з плати за землю позивача за 2016рік від 19.02.2016року (а.с.31-32), якою позивачем самостійно нараховано до сплати за 2016рік податок в розмірі 184653,07грн., та податкової декларації з плати за землю за 2015рік від 30.11.2015року (а.с.33-34), якою позивачем самостійно нараховано до сплати за листопад 2015року податок в розмірі 104527,30грн., які були подані підприємцем до контролюючого органу засобами електронного звязку за допомогою електронного цифрового підпису.

Вказана податкова звітність була отримана позивачем в якості додатків до адміністративного позову в рамках розгляду Донецьким окружним адміністративним судом адміністративної справи №805/1628/17-а за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 281 350,37грн. та надана суду в якості письмових доказів в цій справі.

Також, в матеріалах справи наявні завірені судом копії податкової звітності позивача, заповненої підприємцем на паперовому носії та наданої до податкового органу особисто, а саме, податкової декларації з плати за землю позивача за 2016рік за № від 19.02.2016року (а.с.63-66), якою позивачем самостійно нараховано до сплати за 2016рік податку в розмірі 184653,07грн., та податкової декларації з плати за землю за 2015рік за № від 30.11.2015року (а.с.57-62), якою позивачем самостійно нараховано до сплати за листопад 2015року податок в розмірі 104527,30грн.

Судом досліджено, прийняте Державною податковою інспекцією у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області за результатами акту перевірки від 09.12.2015року за №4112/16-01-15-04/НОМЕР_1, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2015року за № про застосування штрафних санкцій в розмірі 170грн., яке згідно оригіналу даного документу підписано посадовою особою контролюючого органу та скріплено печаткою, а згідно копії, що надана відповідачем в матеріали справи, отримано особисто ОСОБА_3 09.12.2015року та не містить печатки податкового органу (а.с.69).

Вказане податкове повідомлення-рішення згідно описової частини акту перевірки винесено податковим органом у звязку з порушенням граничного строку подання позивачем податкової декларації з орендної плати за землю за 2015рік. Так, граничним строком подання звітності за 2015рік є 20.12.2015року, а датою фактичного подання декларації є 30.12.2015року (а.с.67-68).

У звязку з наявними в матеріалах справи розбіжностями в частині способу подання позивачем податкової звітності (особисто платником податків або уповноваженою на це особою, або засобами електронного звязку в електронній формі) та пояснень представника позивача щодо не подання ним до податкового органу податкової звітності з земельного податку за № від 30.11.2015року, якою визначена сума податкових зобовязань в розмірі 104527,30грн., а також того факту, що представник позивача стверджував, що не отримував спірного податкового повідомлення-рішення та не підписував акту перевірки від 09.12.2015року, а про їх існування дізнався під час слухання справи №805/1628/17-а, судом було призначено почеркознавчу експертизу.

Перед судовим експертом були поставлені наступні питання:

1. Чи виконаний підпис на податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_2 від 09.12.2015 року громадянином ОСОБА_3 власноручно або іншою особою?

2. Чи виконаний підпис на податковій декларації № НОМЕР_3 від 30.11.2015 року громадянином ОСОБА_3 власноручно або іншою особою?

3. Чи виконаний підпис на податковій декларації № НОМЕР_4 від 19.02.2016 року громадянином ОСОБА_3 власноручно або іншою особою?

Згідно ч.1., 2, 3, 4 ст.101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Відповідно до вимог ст.108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Згідно висновку №2704 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 13.04.2018року, експертом було встановлено, що підписи від імені ОСОБА_3 в податковій декларації № НОМЕР_3 від 30.11.2015 року, податковій декларації № НОМЕР_4 від 19.02.2016 року виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

Стосовно поставленого на вирішення експерта питання щодо підпису на податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_2 від 09.12.2015 року громадянином ОСОБА_3 власноручно або іншою особою, експерт зазначив, що це питання ним не вирішувалось, оскільки згідно копіїї податкового повідомлення-рішення почеркознавчі дослідження не проводяться, а на оригіналі податкового повідомлення-рішення відсутні будь-які підписи від імені ОСОБА_3

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 286.2. статті 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Згідно п.48.1 ст.48 ПКУ податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до п. 48.2 ст.48 ПКУ обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником; достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку; фізичною особою - платником податків або його представником; особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції (п.48.5 ст.48 ПКУ).

Згідно приписів п.48.7 ст.48 ПКУ податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно п.120.1 ст.120 ПКУ неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобовязаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обовязок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно п.59.1 ст.59 ПКУ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Отже, досліджуючи матеріали справи та враховуючи висновки експерта щодо підписання спірних податкових декларацій іншою особою, ніж позивач, суд дійшов висновку, що вказана звітність складена з порушеннями норм закону, а саме, не містить підпису фізичної особи (фізичної особи-підприємця) платника податків, тому не вважається податковою звітністю.

З огляду на зазначене, сума податкових зобовязань з орендної плати за землю в сумі 104527,30грн., неправомірно значилась в інтегрованій картці платника податків станом на момент винесення спірної вимоги в якості недоїмки.

Стосовно податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від 09.12.2015 року, суд зазначає наступне.

Акт перевірки, за результатами якого винесено спірне податкове повідомлення-рішення не містить даних щодо номеру податкової декларації, яка була подана позивачем поза межами граничного строку для подання такої звітності. Згідно описової частини акту позивачем було порушено граничний строк подання податкової декларації з орендної плати за землю за 2015рік. Так, граничним строком подання звітності за 2015рік є 20.12.2015року, а датою фактичного подання декларації є 30.12.2015року.

Разом з тим, матеріали справи містять податкову звітність позивача з орендної плати за землю за 2015рік (звітна), яка була подана ним 30.11.2015року (а.с.57-62). Іншої податкової звітності позивача, як платника орендної плати за землю, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів щодо надіслання податкового повідомлення-рішення позивачу, а судом встановлено, що позивач особисто його не отримував.

Проте, станом на момент розгляду справи вказане податкове повідомлення-рішення не було оскаржено позивачем ані в судовому, ані в адміністративному порядку, та не є предметом розгляду цієї справи, а отже не є скасованим.

Водночас, податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340грн.

Враховуючи приписи Податкового кодексу України, станом на 26.01.2016року податковий борг за податковим повідомленням-рішенням становив 170грн., що в свою чергу свідчить про протиправність дій контролюючого органу в частині винесення спірної вимоги.

Разом з тим, суд враховує той факт, що сума податкового боргу була сплачена позивачем в повному обсязі платіжним дорученням №К170724 від 24.07.2017року на суму 298 543,72грн., а станом на момент слухання справи за позивачем рахується переплата з орендної плати за землю (а.с.204-212).

Так, згідно п.п.60.1.1 ст.60 ПКУ податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, зокрема, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Відповідно до п. 60.2 ст.60 ПКУ у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Таким чином, спірна вимога вважається відкликаною в силу закону у звязку із погашенням податкового боргу платником податків, отже не підлягає скасуванню в судовому порядку.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що станом на момент розгляду даної справи відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при вчиненні певних дій, а саме, під час винесення спірної вимоги, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З вищевказаних мотивів суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення субєкта владних повноважень є таким, що вчинено без урахування вимог частини другої статті 2 цього Кодексу, з огляду на що, позовні вимоги в частині визнання його протиправним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, враховуючи факт відкликання спірної вимоги в силу закону, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості позовних вимог в частині скасування податкової вимоги №65-23 від 27.01.2016року.

Згідно вимог п.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (85203, Донецька область, місто Дзержинськ, вул. Римського КорсаковаАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Полтавській області (36014, м. Полтава, вул.. Європейська, буд.4, ), Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (36008, м. Полтава, вул. Європейська, буд.155, ) про скасування податкової вимоги № 65-23 від 27.01.2016 року задовольнити частково.

Визнати протиправною податкову вимогу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області № 65-23 від 27.01.2016 року на суму податкового боргу 104 697,30грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (36008, м. Полтава, вул. Європейська, буд.155, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (85203, Донецька область, місто Дзержинськ, вул. Римського КорсаковаАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 523,49грн.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23.05.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кірієнко В.О.