Справа № 664/569/17
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 р.м. ХерсонСправа № 664/569/17
16 год. 26 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю

позивача - ОСОБА_1,

представників

позивача - Сміліченко О.Л.

відповідача - Волкової О.О., Чикиш Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешківської міської ради Олешківського району Херсонської області, Виконавчого комітету Олешківської міської ради Олешківського району Херсонської області, Олешківського міського голови Олешківського району Херсонської області Воронова Дмитра Миколайовича про визнання протиправними та скасування спільних рішень, визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

20 березня 2017 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом до Олешківської міської ради Херсонської області (надалі - відповідач 1, Олешківська міськрада), виконавчого комітету Олешківської міської ради Херсонської області (надалі - відповідач 2, виконком Олешківської міськради), Олешківського міського голови Воронова Дмитра Миколайовича (надалі - відповідач 3, міський голова Воронов Д.М.), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними і скасувати спільні рішення виконавчого комітету Цюрупинської міської ради та Цюрупинської міської ради Цюрупинського району Херсонської області, зазначені у Протоколі громадських слухань від 21.05.2012 р. щодо: а) погодження Детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська; б) погодження проекту рішення сесії Цюрупинської міської ради "Про затвердження детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинськ; в) відсутності зауважень, пропозицій, доповнень до проекту Детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинськ з моменту повідомлення про проведення громадських слухань та розміщення проекту рішення на сторінках газети "Наше місто Цюрупинськ" та до часу проведення громадських слухань.

- визнати неправомірною бездіяльність Олешківського міського голови Олешківського району Херсонської області Воронова Дмитра Миколайовича щодо ухилення від організації та проведення громадських слухань для встановлення необхідності внесення змін до затвердженої містобудівної документації з будівництва сміттєпереробного заводу в районі колишніх очисних споруд ХЦПЗ м. Олешки з урахуванням прогнозованих екологічних наслідків для мешканців навколишніх житлових будинків м. Олешки з врахуванням проектної потужності нового сміттєпереробного заводу та зауважень до проекту, викладених у додатку до Експертного звіту щодо виявлення помилок і недотримання нормативних вимог у проектній документації від 21 травня 2013 року, складеного дочірнім підприємством "Укрдержбудекспертиза" державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи";

- зобов'язати Олешківського міського голову Олешківського району Херсонської області Воронова Дмитра Миколайовича ініціювати громадські слухання для встановлення необхідності внесення змін до затвердженої містобудівної документації з будівництва сміттєпереробного заводу в районі колишніх очисних споруд ХЦПЗ м. Олешки з урахуванням прогнозованих екологічних наслідків для мешканців навколишніх житлових будинків м. Олешки з врахуванням проектної потужності нового сміттєпереробного заводу та зауважень до проекту, викладених у додатку до Експертного звіту щодо виявлення помилок і недотримання нормативних вимог у проектній документації від 21 травня 2013 року, складеного дочірнім підприємством "Укрдержбудекспертиза" державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи".

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23.06.2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 05.02.2018 року адміністративну справу №664/569/17 передано на розгляд Херсонському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 року справу № 664/569/17 прийнято до провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 09.04.2018 року.

Ухвалою суду від 27.03.2018 року змінено дату призначення судового засідання на 13.04.2018 року.

Протокольною ухвалою суду від 13.04.2018 року оголошено перерву в судовому засіданні до 10.05.2018 року.

Відповідно до змісту позову, вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є мешканцем пос. Винрозсадник, яке знаходиться з адміністративній юрисдикції Олешківської міської ради Херсонської області. У лютому 2016 року за дорученням громадськості він розпочав підготовку документів щодо набуття поселенням Винрозсадник статусу села у складі м. Олешки, у ході якої йому стало відомо про відведення Олешківською міською радою земельної ділянки під будівництво сміттєпереробного заводу. Внаслідок неодноразових звернень до відповідачів та Херсонської облдержадміністрації, позивачем було отримано копію протоколу громадських слухань від 21.05.2012 р., зі змісту якого дізнався щодо погодженння детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу. Позивач вважає, що рішення, прийняті на громадських слуханнях 21.05.2012 р., є протиправними, оскільки відповідачами, як організаторами цих громадських слухань, порушено "Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні", затверджений Постановою КМ України від 25.05.2011 р. №555, а саме оприлюднено проект рішення "Про затвердження детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська" у засобі масової інформації, який не поширюється на території м. Цюрупинськ. Відповідачами введено в оману громадськість щодо місця розташування майбутнього сміттєпереробного заводу, оскільки у протоколі громадських слухань № 21 від 21.05.2012 р. зазначено, що предметом громадських слухань є Детальний план території в районі очисних споруд м. Цюрупинська", а в додатку до експертного звіту - "в районі колишніх очисних споруд ХЦПЗ м. Цюрупинська". При затвердженні детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу Цюрупинською міською радою, не враховано, що проектна потужність сміттєпереробного заводу у 100 тон твердих побутових відходів на рік не відповідає кількості населення м. Цюрупинськ, що, на думку позивача, дає підстави вважати цільовим призначенням цього заводу обслуговування потреб м. Херсона. При цьому, позивач зазначає, що до Експертного звіту щодо виявлення помилок і недотримання нормативних вимог у проектній документації від 21.05.2013 р. було складено обов'язковий додаток, в якому, на думку позивача, зазначені суттєві порушення, через які будівництво заводу недопустиме. Вважаючи, що його права на участь у розробці проектів містобудівної документації щодо екологічно небезпечного об'єкту будівництва, порушено, позивач звернувся до Олешківського міського голови з проханням призначити нові громадські слухання, на що отримав відмову. Позивач вважає бездіяльність голови Олешківської міської ради Воронова Д.М. щодо не проведення нових громадських слухань протиправною, оскільки така бездіяльність порушує вимоги Законів України "Про місцеве самоврядування", "Про регулювання містобудівної діяльності", "Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів в його особі під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні", затверджений Постановою КМ України від 25.05.2011 р. №555. З посиланням на вказані порушення діючого законодавства під час проведення 21.05.2012 року громадських слухань, позивач вважає, що належним способом поновлення його порушених прав є зобов'язання Олешківського міського голову Воронова Д.М. ініціювати громадські слухання для встановлення необхідності внести зміни до затвердженої містобудівної документації з будівництва сміттєпереробного заводу у м. Олешки.

05 квітня 2018 року представником відповідачів надано відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. На думку представника відповідачів, вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування спільних рішень відповідачів, зазначених у протоколі громадських слухань від 21.05.2012 р., не відповідають вимогам КАС України, оскільки відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти на пленарному засіданні у формі рішень. Проте, у позові не зазначено, які саме рішення, прийняті Цюрупинською міською радою у встановленому законом порядку, позивач просить визнати протиправними та скасувати. Також представник відповідачів зазначає, що всі рішення, прийняті Цюрупинською міською радою, були опубліковані у передбаченому законом порядку у газеті "Наше місто Цюрупинськ", яка на час виникнення спірних правовідносин була офіційним друкованим виданням Цюрупинської міської ради. Щодо території розміщення сміттєпереробного заводу, то представник відповідача вказує на помилковість тверджень ОСОБА_1 про введення в оману громадськість, оскільки згідно протоколу громадських слухань від 21.05.2012 р. його порядком денним було визначено обговорення матеріалів детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська, і розроблений детальний план має аналогічну назву. Щодо бездіяльності Олешківського міського голови Воронова Д.М. в частині непроведення повторних громадських слухань, то згідно Статуту територіальної громади м. Цюрупинська громадські слухання можуть проводитися, зокрема, з ініціативи територіальної громади міста за наявності колективного звернення про їх проведення, яке підписало не менше 5% її членів. Таким чином, заява ОСОБА_1 від 04.11.2016 р. про проведення громадських слухань не є підставою для виникнення у міського голови або інших посадових осіб виконавчого комітету міської ради обов'язку організувати та провести такі слухання. Крім того, представник відповідачів зазначає, що громадські слухання від 21.05.2012 р. були проведені з метою врахування громадських інтересів під час розроблення проекту містобудівної документації на місцевому рівні, при цьому проведення повторних громадських слухань після затвердження проекту містобудівної документації чинним законодавством не передбачено. Внесення змін до затвердженої містобудівної документації з будівництва сміттєпереробного заводу в районі колишніх очисних споруд ХЦПЗ м. Олешки, про що просить позивач, є неможливим, оскільки така містобудівна документація виконавчим комітетом міської ради не розроблялася. Крім того, нести зміни до містобудівної документації з врахуванням проектної потужності сміттєпереробного заводу та зауважень до проекту будівництва, викладених у додатку до експертного звіту, не є можливим, оскільки ці питання відображають у проектній документації на будівництво сміттєпереробного заводу, а не у проекті містобудівної документації щодо розробки детального плану території м. Цюрупинськ.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини та надавши оцінку всім аргументам учасників справи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, суд вказує про наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стосовно конституційного права особи на захист від порушень з боку органів державної влади, то офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України міститься, зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011. У цьому рішенні Конституційний Суд України, серед іншого, відзначив, що "права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача на момент звернення до суду з боку відповідачів - суб'єктів владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Вказаний висновок суду зроблений з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що викладена у його Рішенні від 30 жовтня 2014 року, по справі "Швидка проти України", (Заява № 17888/12), остаточним стало 30.01.2015, зокрема, у п. 54 якого вказав, що Конвенція покликана гарантувати не якісь теоретичні або ілюзорні права, а права, які є ефективними на практиці.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1, будучи мешканцем пос. Винрозсадник, яке знаходиться з адміністративній юрисдикції Олешківської міської ради Херсонської області, пов'язує порушення своїх прав з проведеними у травні 2012 року у м. Цюрупинськ ( Олешки) громадських слухань щодо затвердження проекту детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська, які на його думку, були проведені з порушенням Порядку проведення громадських слухань в частині не врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року № 555, визначивши належним способом поновлення порушених прав скасування спільних рішень виконавчого комітету Цюрупинської міської ради та Цюрупинської міської ради Цюрупинського району Херсонської області, зазначені у протоколі громадських слухань від 21.05.2012 р.

Надаючи правову оцінку вказаним вимогам позивача та обраному ним способу поновлення порушеного права, суд вказує про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

В основному Законі України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (ч.1 ст.144 Конституції України).

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 141, 144, 146 Конституції України.

Відповідно до Конституції України, систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України " Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР ( далі - Закон № 280/97-ВР.

Відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування перед юридичними і фізичними особами передбачена статтею 77 цього Закону.

Так, спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР України рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.( частини 1,2 цієї статі Закону).

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. ( частина 6 цієї статі Закону).

Суд зазначає, що рішенням суб'єкта владних повноважень, в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і акти індивідуальної дії.

Так, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування ( п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк ( п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України).

При цьому, рішення суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законом.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового акти, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів-офіційний документ, який породжує певні юридичні наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших відносин.

Як встановлено судом, то за позицією позивача та його представника, рішення, які були прийняті на громадських слухання та оформлені протоколом громадських слухань від 21.05.2012 р., є рішеннями суб'єктів владних повноважень, які підлягають оскарженню судовому порядку.

Суд не погоджується з вказаною позицією позивача, з огляду на наступне.

Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні, які спрямовані на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини визначає Закон України " Про основи містобудування " від 16.11.1992 р. № 2780-XII.

Відповідно до статті 12 цього Закону до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать, зокрема, забезпечення в установленому законодавством порядку розробки і подання на затвердження відповідних рад місцевих містобудівних програм, генеральних планів, детальних планів, планів червоних ліній. ( абз. 5 ч. 1 ст. 14 цього Закону).

Питання щодо розробки детального плану території врегульовано Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон N 3038-VI), який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку території з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 цього Закону управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю, яке зокрема, здійснюється шляхом планування територій на державному, регіональному та місцевому рівнях, відноситься серед інших суб'єктів владних повноважень і до компетенції органів місцевого самоврядування.

Положеннями ст. 8 цього Закону встановлено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону N 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно з нормами ст. 19 Закону України N 3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення Генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 N 290 затверджений Порядок розроблення містобудівної документації, розділ IV якого регламентує порядок розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні.

Пунктом 4.1 цього Порядку передбачено, що рішення про розроблення, зокрема, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Згідно з п. 4.8 наведеного Порядку детальний план території розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 N 3038-VI сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи з метою врахування інтересів громадськості при затвердженні проектів містобудівної документації зобов'язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 21 N 3038-VI оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування та є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 21 N 3038-VI розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні, а саме: детальні плани територій підлягають громадським слуханням. Затвердження такої містобудівної документації, без проведення громадських слухань щодо обговорення її проектів - забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2011 № 555 затверджено Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні (далі - Порядок № 555), що визначає механізм проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні: генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій.

Відповідно до п. 3 Порядку № 555 сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи відповідно до частини третьої статті 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забезпечують: оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення розроблених проектів містобудівної документації і доступ громадськості до зазначеної інформації; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації; узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію (у разі її утворення); оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

Пункт 7 Порядку № 555 передбачає перелік осіб, які маються право подавати пропозиції до проектів містобудівної документації, а саме: 1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 2) юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розроблено проект містобудівної документації, та на суміжних з нею територіях; 4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; 5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Також, відповідно до пункту 10 Порядку № 555 затвердження проектів містобудівної документації без проведення процедури розгляду пропозицій громадськості забороняється, а матеріали щодо розгляду таких пропозицій є невід'ємною складовою частиною зазначеної документації.

З огляду на вказані приписи діючого законодавства слідує, що затвердження сільськими, селищними, міськими радами відповідно до законодавства проектів містобудівної документації на місцевому рівні а саме, детального плану територій, без проведення громадських слухань щодо обговорення її проектів - забороняється.

Так, судом встановлено, 21 травня 2012 року у сесійній залі Цюрупинської міської ради були проведені громадські слухання щодо обговорення детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська та проекту рішення Цюрупинської міської ради "Про затвердження детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська".

Відповідно до відомостей журналу реєстрації учасників громадських слухань від 21.05.2012 р., на громадських слуханнях були присутні 41 член громади міста, громадські слухання відбувалися у відкритому режимі.

Відповідно до протоколу громадських слухань від 21.05.2012 року, громада міста Цюрупинськ за участю депутатів, членів виконкому та апарату Цюрупинської міської ради, представників громадських організацій, міських комунальних служб, засобів масової інформації шляхом одностайного голосування вирішили :

- погодити детальний план території на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська;

- погодити проект рішення Цюрупинської міської ради "Про затвердження детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська".

Отже, врахування громадських інтересів при під час розроблення проектів містобудівної документації є результатом двостороннього процесу. За відсутності факту реалізації громадськістю свого права на подання пропозицій до містобудівної документації у передбаченому законом порядку у Цюрупинської міської ради відсутній обов'язок з їх розгляду та, відповідно, врахування.

При цьому, суд зазначає, що сама по собі процедура проведення громадських слухань не створює будь-яких юридичних наслідків без прийняття рішення з питання, яке ставилось на такі слухання, що підтверджується рішенням двадцять восьмої чергової сесії Цюрупинської міської ради Херсонської області від 25.05.2012 року № 487 про затвердження детального плану території на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська, орієнтовною площею 25,00 га., яке містить посилання на протокол громадських слухань, проведених 21.05.2012 р.

Таким чином, протокол громадських слухань від 21.05.2012 р., не є рішенням суб'єкта владних повноважень, у розумінні вищеописаних норм діючого законодавства, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків відносно позивача, а за своєю правовою природою є лише документальною формою фіксації подій та є носієм інформації щодо прийнятих рішень, при наявності якого приймається відповідне рішення суб'єктом владних повноважень.

З урахуванням наведеного вище, суд зазначає, що обраний позивачами спосіб захисту свого права шляхом заявлення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування спільних рішень виконавчого комітету Цюрупинської міської ради та Цюрупинської міської ради, зазначених у протоколі громадських слухань від 21.05.2012 р., не відповідає належному способу засобу захисту порушеного права, а тому не підлягає задоволенню.

При цьому, стосовно визначення позивачем ефективного способу захисту свого права, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Щодо доводу позивача про порушення порядку оприлюднення проекту містобудівної документації, а саме його оприлюднення у засобі масової інформації, який не поширюється на території м. Цюрупинськ, то суд зазначає наступне.

Згідно п. 4 Порядку № 555 виконавчі органи сільських, селищних, міських рад оприлюднюють у двотижневий строк прийняті органами місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації шляхом опублікування таких рішень у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування. Оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.

Рішенням VI чергової сесії Цюрупинської міської ради Херсонської області VI скликання від 21.01.2011 року № 91 засновано друкований засіб масової інформації Цюрупинської міської ради "Наше місто Цюрупинськ". Метою заснування даного друкованого засобу масової інформації є об'єктивне висвітлення діяльності Цюрупинської міської ради виконавчого комітету Цюрупинської міської ради, міського голови, посадових осіб тощо.

У порядку виконання положень, викладених у пункті 4 Порядку №555 у спецвипуску газети "Наше місто Цюрупинськ" від 31.05.2012 року оприлюднено рішення двадцять восьмої чергової сесії Цюрупинської міської ради VI скликання від 25.05.2012 р. № 487, яким затверджено детальний план території на розміщення сміттєпереробного заводу зх. Сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська, орієнтовною площею 25,00 га.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем своєчасно та у встановленому законом порядку оприлюднено прийняте органом місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проекту містобудівної документації шляхом опублікування такого рішення у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території.

Довід позивача про невідповідність території розміщення сміттєпереробного заводу, яка була предметом обговорення на громадських слуханнях 21.05.2012 р., фактичному місцю розташування цього заводу, суд спростовує наступним.

Як вбачається зі змісту протоколу громадських слухань від 21.05.2012 року, предметом обговорення з громадськості була містобудівна документація, а саме детальний план на розміщення сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією, площадкою для тимчасового складування відходів на земельній ділянці в районі очисних споруд м. Цюрупинська, та проекту рішення міської ради про затвердження вищевказаного детального плану.

Крім того, у відзиві на позов відповідачі пояснили, що зміст висліву "в районі очисних споруд" вказує на примірне місце розташування земельної ділянки, відведення якої буде здійснюватися на підставі та з урахуванням положень вже затвердженого детального плану. Точному визначенню проектантом місця розташування майбутньої земельної ділянки передує довготривала містобудівна діяльність, у процесі якої визначаються принципи планувально-просторової організації забудови, червоні лінії, режим та параметри забудови земельної ділянки, розподіл території згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, містобудівні умови та обмеження, система інженерних мереж тощо.

Таким чином, твердження позивача про те, що на обговорення громадськості виносився детальний план іншої території ніж та, що була запроектована та щодо якої в подальшому затверджена містобудівна документація, не відповідає дійсності та спростовується текстовими та графічними матеріалами детального плану, протоколом громадський слухань від 21.05.2012 р., рішенням про затвердження детального плану території.

Щодо вимог позивача про визнання неправомірною бездіяльності Олешківського міського голови Олешківського району Херсонської області Воронова Д.М. щодо ухилення від організації та проведення громадських слухань та зобов'язання його ініціювати громадські слухання для встановлення необхідності внесення змін до затвердженої містобудівної документації з будівництва сміттєпереробного заводу в районі колишніх очисних споруд ХЦПЗ м. Олешки з урахуванням прогнозованих екологічних наслідків для мешканців навколишніх житлових будинків м. Олешки з врахуванням проектної потужності нового сміттєпереробного заводу та зауважень до проекту, викладених у додатку до Експертного звіту щодо виявлення помилок і недотримання нормативних вимог у проектній документації від 21 травня 2013 року, складеного дочірнім підприємством "Укрдержбудекспертиза" державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи", то суд вказує про наступне.

Як встановлено судом, 04.11.2016 року позивач звернувся до Олешківського міського голови Воронова Д.М. з заявою, в якій просив, серед іншого, організувати проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації, яка стосується проектної потужності сміттєпереробного заводу в 100 тон твердих побутових відходів на рік; внесення змін до містобудівної документації у зв'язку із зауваженнями, висловленими контролюючими органами та експертним закладом під час реалізації проекту будівництва сміттєпереробного заводу з сортувальною лінією та полігоном для тимчасового складування твердих побутових відходів на земельній ділянці в районі колишніх очисних споруд ХЦБЗ м. Цюрупинська з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками для жителів населених пунктів, що прилягають до цієї земельної ділянки.

30.11.2016 року міський голова Воронов Д.М. листом за № 3070/2-12 повідомив ОСОБА_1 про те, що задовольнити його пропозицію у зазначений листі спосіб не має можливості, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2011 № 555 про затвердження Порядку проведення громадських слухань проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації, а також звернув увагу ОСОБА_1 на те, що діючи в інтересах громадськості поселення Винрозсадник, селища Олешшя, садового товариства " Нечаєво", с.Саги та житло селища м. Олешки, він не надав жодних документів на підтвердження таких повноважень.

Надаючи правову оцінку доводам позивача на обґрунтування вказаної позовної вимоги, суд зазначає, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи, або нездійснення суб'єктом владних повноважень дій, які випливають із його повноважень на виконання вимог чинного законодавства та впливають на права, свободи та інтереси фізичної чи юридичної особи.

Натомість, відповідно до статті 13 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування.

Порядок організації громадських слухань визначається статутом територіальної громади.

Рішенням 11 сесії Цюрупинської міської ради Херсонської області XXIV скликання від 28.01.2003 року № 149 затверджено статут територіальної громади міста Цюрупинська (далі - Статут), який зареєстровано Цюрупинським районним управлінням юстиції 08.05.2007 року.

Відповідно до ст. 59 Статуту громадські слухання можуть проводитися з ініціативи:

- міського голови або секретаря міської ради;

- з ініціативи органів самоорганізації населення або їх представницького органу;

- з ініціативи територіальної громади міста можуть проводитися за наявністю колективного звернення про їх проведення, яке підписало не менше як 5% її членів.

Як встановлено судом та підтверджується вищеописаним листуванням між позивачем та міським головою Вороновим Д.М., то вказане звернення підписано особисто ОСОБА_1, без підтвердження того, що вказана пропозиція висловлена від імені 5 % членів територіальної громади м. Цюрупинськ, як це передбачено статутом територіальної громади міста Цюрупинська, а тому в межах даних спірних правовідносин міський голова діяв відповідно до норм діючого законодавства.

При цьому, посилання позивача на те, що міський голова Воронов Д.М. має право одноособово ініціювати такі слухання, то суд звертає увагу, що законом визначено право міського голови, а не обов'язок.

При цьому, суд відмічає, що ні Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, ні Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не передбачають проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час внесення змін до затверджених проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності міського голови Воронова Д.М. щодо не проведення громадських слухань задоволенню не підлягають.

При цьому, суд відмічає, що відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України, похідна позовна вимога - це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Враховуючи, що вимога позивача про зобов'язання Олешківського міського голову Воронова Д.М. ініціювати громадські слухання для встановлення необхідності внесення змін до затвердженої містобудівної документації з будівництва сміттєпереробного заводу є похідною від позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності міського голови Воронова Д.М. щодо не проведення таких громадських слухань, у задоволені якої судом було відмовлено, тому суд дійшов до висновку, що зазначена вимога також не підлягає задоволенню.

Доводи позивача щодо невідповідності потужності сміттєпереробного заводу кількості населення м. Цюрупинськ та наявності порушень у проектній документації на будівництво зазначеного сміттєпереробного заводу, суд до уваги не бере, оскільки зазначені обставини не є предметом розгляду даних спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання 75101, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Олешківської міської ради Олешківського району Херсонської області (місце знаходження 75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 30, ), Виконавчого комітету Олешківської міської ради Олешківського району Херсонської області (місце знаходження 75100 Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 30, ), Олешківського міського голови Олешківського району Херсонської області Воронова Дмитра Миколайовича (місце знаходження 75100 Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 30) про визнання протиправними та скасування спільних рішень, визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 травня 2018 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 6.1