Справа № 824/268/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/268/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боднарюка О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Антонюка О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідач Деяка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач ), звернувся до суд з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області № 000967 СЕ від 12.01.2018 року про стягнення з ОСОБА_3 адміністративно - господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 13.11.2017 року посадовими особами відповідача проведено перевірку транспортного засобу марки "КАМЗ 55102", власником якого є позивач згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_4, за результатами якої складено акт №030674. На підставі акту перевірки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу. Порушення полягає у відсутності у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа, індивідуальної контрольної картки водія під час надання послуг з перевезення вантажу, передбаченого статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Зазначена постанова на думку позивача є протиправною і підлягає скасуванню з наступних підстав: адміністративно - господарський штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовується до автомобільного перевізника, яким позивач не являється; відсутність у позивача статусу перевізника та суб'єкта господарювання, а також не здійснення ним на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами.

Суду надано відзив на адміністративний позов, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що під час проведення перевірки посадовими особами Управління виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, відповідальність за які передбачена статтею 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт". 12.01.2018 року винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу.

На думку відповідача, у спірних правовідносинах позивач являється перевізником, оскільки є власником транспортного засобу, саме тому він має нести відповідальність за встановлене порушення. Також не відповідають дійсності, твердження позивача, щодо неповідомлення про час та місце розгляду справи, так як 06.12.2017 року позивачем отримано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вважає, що постанова складена у відповідності до чинного законодавства. З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

14.05.2018 року ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду клопотання представника позивача - задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк на оскарження постанови № 000967 СЕ від 12.01.2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилався на доводи викладені в позовній заяві, пояснивши при цьому, що позивач на прохання сусіда ОСОБА_4 передала належний їй транспортний засіб, оскільки останній для своїх потреб мав на меті перевезти вантаж, до якого вона не має жодного відношення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи зазначенні у відзиві.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки КАМАЗ-55102, державний номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_3. (а.с.13)

13.11.2017 року посадовими особами відповідача проведено перевірку транспортного засобу: "КАМАЗ 55102", номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, за результатами якої складено акт № 03674, у якому зазначено про порушення статті 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", яке полягає у відсутності під час надання послуг з перевезення вантажу у водія ОСОБА_4 протоколу перевірки та адаптації тахографа, індивідуальної контрольної книжки водія. (а.с.28)

Згідно товарно - транспортної накладної № б/н від 13.11.2018 року автомобільним перевізником зазначено ПП ОСОБА_4 (водій - ОСОБА_4) на транспортному засобі - марки: КАМАЗ державний номерний знак НОМЕР_1, який здійснив внутрішнє перевезення вантажу з с.Іспас до м. Чернівці, вантажовідправником є ТОВ "Форестсервіс". (а.с 29)

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач повідомлений про виклик до Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, щодо розгляду справи про адміністративне порушення отримав 06.12.2017 року. (а.с.30)

12.01.2018 року посадовими особами відповідача винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 000967 СЕ, згідно якої встановлено, що водієм ОСОБА_4, 13.11.2017 року (акт СЕ 030674) в м.Чернівці вул. Калинівська,13 А, допущено порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Вказаним рішенням притягнуто до відповідальності ОСОБА_3 (позивача) та накладено адміністративно - господарський штраф у сумі 1700 грн. (а.с.31)

Відповідно до довідки від 19.03.2018 року № 537 Вижницької міської ради ОСОБА_3 не працює з 03.08.2012 року по даний час, індивідуальною трудовою діяльністю на території села Чорногузи не займається, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, не навчається. (а.с.17)

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Форестсервіс" є юридично особою, місце знаходження юридичної особи: с.Іспас, Вижницький район, Чернівецька область. (а.с.34)

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства, та робить висновки по суті.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05 квітня 2001 року, з змінами і доповненнями. (далі - Закон № 2344-III)

Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, регулювалася Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006року (далі - Порядок № 1567).

Згідно з пунктом 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Пунктом 4 цього Порядку визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п.2, 15 п.5 Положення).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п.8 Положення).

Статтею 60 Закону №2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Так, під час здійснення перевірки посадовими особами відповідача встановлено порушення автомобільним перевізником ст.48 Закону "Про автомобільний транспорт", що стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

За визначеннями наведеними в статті 1 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник це - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

З огляду на викладені вище норми, слід дійти висновку, що відповідальність за порушення норм законодавства «Про автомобільний транспорт» несуть перевізники фізичні чи юридичні особи, які безпосередньо здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами

Згідно "Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" затверджених Міністерством транспорту України 14.10.1997 р. № 363, визначені такі терміни:

Товарно-транспортна документація комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Отже, ТТН є обов'язковим документом при перевезенні автомобільним транспортом, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Крім того, вказані правила визначають терміни: перевізник - фізична або юридична особа - суб'єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Транспортна послуга - перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов'язані доставкою вантажів автомобільним транспортом.

Судовим розглядом встановлено, що згідно товарно-транспортної накладної № б/н від 13.11.2018 року - автомобільним перевізником є ПП ОСОБА_4 (водій - ОСОБА_4) на транспортному засобі марки: КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив внутрішнє перевезення вантажу з с.Іспас до м. Чернівці, вантажовідправником є ТОВ "Форестсервіс"(а.с.29)

З аналізу встановлених обставин справи вбачається, що в ході проведення перевірки транспортного засобу марки КАМАЗ-55102 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1, посадовими особами відповідача було визначено статус позивача (ОСОБА_3.) як автомобільного перевізника, ґрунтуючись лише на реєстраційних документах транспортного засобу, та не враховані дані які вказані в товарно - транспортні накладні.

Іншими словами, відповідачем ототожнено власника транспортного засобу з автомобільним перевізником, в той час коли останній немає жодного відношення до вчинення у спірних правовідносинах господарської діяльності щодо перевезення вантажів, або ж діяльності пов'язаної з особистими потребами.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що на час проведення перевірки, позивач не здійснював перевезення, а тому не підпадає під статус перевізника, який надає послуги з перевезення вантажу, при цьому доказів про інше, відповідачем надано не було.

Вказана позиція суду, також узгоджується з визначенням наведеним в абз.5 п.1.4 розділу 1 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 24.06.2010 N 385. Згідно норм Інструкції перевізники це - суб'єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

Частиною 1 статті 60 Закону № 2344-III передбачено, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників.

Відповідно до абз.3 частини 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, карається штрафом у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач не довів, що саме позивач здійснював перевезення вантажу з порушенням вищевказаних вимог закону, а надані докази підтверджують, що цю діяльність виконувала третя особа, суд дійшов висновку, що постанова Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області № 000967 СЕ від 12.01.2018 року відлягає скасуванню, а адміністративний позов як обґрунтований підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, слід стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 704,80 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області № 000967 СЕ від 12.01.2018 року про стягнення з ОСОБА_3 адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області на користь ОСОБА_3 судові витрати - судовий збір в сумі 704,80 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне судове рішення складено 17 травня 2018 р..

Суддя Боднарюк О.В.