Справа № 264/6811/16-а
Суддя: Мирошниченко Ю. М.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6811/16-а
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Мирошниченко Ю.М. за участю секретаря Костіна Р.О., розглянувши у відсутності сторін в письмовому провадженні у приміщенні суду в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про перерахунок індексації пенсії, посилаючись на те, що він перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі міста Маріуполя, отримуючи пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". З 16.12.2010 року позивач не працює. Пенсія позивачу нараховується без доплати до прожиткового мінімуму. Позивач звернувся до відповідача з заявою про отримання даних щодо проведення індексації пенсії та перевірку її нарахування. З отриманої відповіді позивач довідався про порушення відповідачем порядку проведення індексації пенсії. Неправомірна бездіяльність відповідача полягає в тому, що відповідач порушив порядок обчислення індексу споживчих цін, який використовується для проведення індексації грошових доходів населення, та розраховується методом наростаючого підсумку, що призвело до того, що позивач недоотримає значну частину пенсії у вигляді несплаченої індексації. Виходячи з базового місяця грудень 2013 року, який встановлено позивачу як місця підвищення пенсії з січня 2014 року почався розрахунок індексу споживчих цін. Відповідач за цей період проводив індексацію пенсії відповідно до вимог діючого законодавства, але з січня 2015 року припинив проводити обчислення величини індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зафіксував величину індексу на рівні 21,2% (що в грошовому вираженні складає 179,36 грн.), чим фактично позбавив позивача права на проведення індексації пенсії за відповідний період. У вересні 2015 року відповідач встановив базовий місяць, у звязку із підвищенням пенсії та зафіксував індексації на рівні 152,79 грн.. Фактично УПФУ не проводило обчислення індексу споживчих цін, так як при його обчисленні не були враховані індекси інфляції за 2015 рік. Так, з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року приріст індексу споживчих цін для визначення суми індексації у відсотках та сума індексації пенсії при базовому місяці грудень 2013 року складає 21,2 % (201,19 грн.) в січні 2015 р., 24,8% (235,35 грн.) в лютому 2015р., 28,7% (272,36 грн.) в березні 2015р., 35,5 % (336,90 грн.) в квітні 2015 року, 50,2 % (476,40 грн.) в травні 2015 р., 71,2% (675,69 грн.) в червні 2015 р., 75% (711,75 грн.) з липня 2015р.. Своїми діями відповідач значно занизив суму індексації, яка розраховується у відсотковому відношенні від встановленої мінімальної пенсії за віком. У звязку з тим, що фіксована індексація є невідємною частиною пенсії позивача, то її заниження Управлінням ПФУ веде до заниження пенсії позивача взагалі, що є порушенням його прав та є неприпустимим. На підставі викладеного позивач просив визнати неправомірною бездіяльність УПФУ щодо не проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та не обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком починаючи виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року з урахуванням фіксованої суми індексації, та визнати з 01.05.2016 р. протиправними дії щодо визначення фіксованої суми індексації в заниженому розмірі та бездіяльність щодо не обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року, зобовязати УПФУ відповідно до вимог ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078, з урахуванням фактично виплачених коштів у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України: нарахувати та виплатити позивачу суми індексації пенсії наростаючим підсумком виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року, провести перерахунок фіксованої суми індексації виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року та нарахувати та виплатити позивачу суми індексації пенсії наростаючим підсумком після визначення базового місяця травень 2016 року з урахуванням перерахованої фіксованої суми індексації виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року, та зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням 6-місячного строку з дня звернення до суду з адміністративним позовом. Судові витрати розподілити між сторонами.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя замінено у справі відповідача на Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, наполягала на відмові в їх задоволенні з підстав, викладених у поданих запереченнях на позовні вимоги.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Лівобережному обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України м. Маріуполя Донецької області (УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя) та отримує пенсію за віком, не працює з 16.12.2010 року, що підтверджується записами в його трудовій книжці.

Позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про отримання даних щодо проведення індексації пенсії.

Відповідач листом від 03.11.2016 року повідомив позивача, що розмір пенсії розрахований згідно з діючим законодавством на підставі документів пенсійної справи та пенсія проіндексована відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Базові місяці встановлено: в 2013 році січень, грудень, в 2014 році листопад, в 2015 році вересень, в 2016 році травень. Для подальшої індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів на населення» обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому пункту 1-1 Порядку (101 відсотка). Пенсії непрацюючих пенсіонерів індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Позивачу нараховувалась індексація пенсії згідно з нормами діючого законодавства.

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача щодо не проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та не обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, значно зменшено пенсію позивача, що суперечить чинному законодавству.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі за текстом постанови - Закон) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; а поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Стаття 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», зазначає, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. (В період до 01.01.2016 року стаття 4 вказаного закону закріплювала поріг індексації на рівні 101,00 відсотка).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 статті 5 Закону передбачено, що індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).

Згідно до п. 1-1 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 6 березня 2003 року (дати опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

За п. 4 Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Разом з тим, 28 грудня 2014р. до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" були внесені зміни, зокрема доповнено статтю 5 частиною шостою такого змісту: «Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік».

Одночасно з цим, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 року № 67, та Бюджетом Пенсійного фонду України на 2016 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2016 року № 190, не передбачено видатки на проведення індексації пенсії.

Отже з 01 січня 2015 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключено у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Діючі на сьогоднішній час обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватися відповідачем у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку, а вимоги п.9 прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» не визнані неконституційними.

Крім того у рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

За рахунок бюджетних джерел забезпечується соціальний захист широких верств населення країни, серед яких особи, що отримують пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги. Це покладає на державу обовязок дотримуватися частин першої, третьої статті 95 Основного Закону України, згідно з якими бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами; держава прагне до збалансованості бюджету України.

У Рішенні від 27 листопада 2008 року N 26-рп/2008 у справі про збалансованість бюджету Конституційний Суд України зазначив, що положення частини третьої статті 95 Конституції України стосовно прагнення держави до збалансованості бюджету України у системному звязку з положеннями частини другої цієї статті, статті 46 Конституції України треба розуміти як намагання держави при визначенні законом про Державний бюджет України доходів і видатків та прийнятті законів, інших нормативно-правових актів, які можуть вплинути на доходну і видаткову частини бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними та її обов'язок на засадах справедливого, неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами враховувати загальносуспільні потреби, необхідність забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні від 25 січня 2012 року N 3-рп/2012 Конституційним Судом розяснено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах.

Конституційним судом вирішено, що порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулює Кабінет Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

Отже, з системного аналізу тлумачень та розяснень, наданих Конституційним судом України в його рішеннях, та практики Європейського суду з прав людини, рішення якого згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» мають застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права, вбачається, що наведені норми законів України про державний бюджет України на 2015 рік та "Про індексацію грошових доходів населення" надають Кабінету Міністрів України право проводити індексацію пенсії в меншому розмірі ніж передбачено існуючим Порядком, або зафіксувати розмір індексаційних виплат на певному рівні, виходячи із наявних фінансових ресурсів бюджету Пенсійного фонду, що є законним та не вважається порушенням прав позивача.

До подібних висновків також дійшов Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 03 червня 2014 року по справі «Велікода проти України», де в пункті 27, 28 рішення зазначив, що зміни до Закону України про державний бюджет України були внесені відповідно до законної процедури і що вони відповідали вимозі щодо законності за статтею 1 Першого протоколу. Європейський Суд також не зміг дійти висновку, що передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг або виплат, Парламент України діяв у порушення якихось положень Конвенції.

Європейський суд також зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

З урахуванням наведених положень законодавства, рішень Конституційного суду України та практики Європейського суду з прав людини дії відповідача по проведенню індексації пенсії ОСОБА_1 в межах фінансових ресурсів бюджету Пенсійного фонду України є законними та обґрунтованими, а вимоги позивачки в такому випадку не відповідають встановленим приписам законодавства.

З огляду на вищевикладене, за існуючих обставин справи та діючих на час винесення рішення суду положень законів, підзаконних нормативних актів та затверджених розмірів бюджетів Пенсійного фонду України, суд вважає, що позовні вимоги позивача про нарахування та виплату сум індексації пенсії наростаючим підсумком, з урахуванням фактично виплачених коштів, в тих розмірах, що представлені позивачем, є незаконними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 19, 44, 77, 241, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко