Справа № 205/5600/17(2-а/205/205/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2017 року справа № 205/5600/17(2-а/205/205/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.,

суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року у справі №205/5600/17 (2-а/205/205/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Дніпро Терещенко Артем Володимирович про поновлення пропущеного строку,визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

30 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 03 серпня 2017 року інспектором роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Терещенко А.В., була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, а саме, порушення ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на позивача штрафу. Позивач вказує, що не згоден з вказаною постановою, оскільки не порушував ПДР України. Позивач просив поновити строк оскарження постанови, визнати дії інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Терещенко А.В., щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 03.08.2017 року; справу закрити.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню із залишенням позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем винесена постанова серії АР № 133238 від 03 серпня 2017 року, прийнятою інспектором роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Терещенко Артемом Володимировечем, на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 24 червня 2017 року о 14.00 год., в м. Дніпро по вул. Набережна Заводська, виїжджаючи з прилеглої території здійснив рух прямо, чим порушив вимогу знаку 4.2. «Рух праворуч», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, якими підтверджується склад адміністративного правопорушення, скоєного позивачем.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, скасовуючи оскаржену постанову та закриваючи провадження у адміністративній справі у відношенні позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП, є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, враховуючи наступне.

Як встановлено частиною 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.8.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до Розділу 33 ПДР дорожній знак 4.2 «Рух праворуч» вказує напрямок руху на перехрещенні проїзних частин. Дія знаків 4.1.-4.6 поширюється на перехрещення проїзних частин перед якими вони встановлюються.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

З відеозапису з камери розташованої на форменому одязі поліцейського, який здійснювався при складанні постанови від 03 серпня 2017 року, не можливо встановити порушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, не видно знак 4.2. «Рух праворуч».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при винесенні оскарженої постанови відповідач не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідач не довів правомірності прийняття оскарженого рішення, з огляду на що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року у справі №205/5600/17 (2-а/205/205/17) - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 22.12.2017 року та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства Україникасаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов