Справа № 286/1405/18
Суддя: Кулініч Я. В.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/1405/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Деменчук О. Г.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцького районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення про повернення з України іноземця , -

В С Т А Н О В И В:

11.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення головного спеціаліста Овруцького РС УДМС України в Житомирській області від 13.04.2018 року про примусове повернення її за межі України та зобовязати її покинути територію України у термін до 12.05.2018 року. Мотивуючи тим, що 02.08.1997 року зареєструвала шлюб із громадянином України ОСОБА_5, але ще до реєстрації шлюбу з 23.06.1997 року стала проживати разом з чоловіком у с. Бережесть Овруцького району. Від шлюбу мають чотирьох дітей, які є громадянами України. 04.08.2017 року чоловік помер. Після його смерті неодноразово зверталась до відповідача для оформлення посвідки на проживання, однак останній на її звернення не реагував та переліку документів необхідних для оформлення посвідки на проживання не надавав. 13.04.2018 року відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.. Цього ж дня, відповідачем винесено рішення про примусове повернення її за межі України та зобовязано покинути територію України у термін до 12.05.2018 року. Дане рішення суперечить тому факту, що з 23.06.1997 року її офіційне місце проживання зареєстроване відповідним чином в с. Бережесть. Діти є напівсиротами і виїхати до РФ не може, оскільки житла там не має та не може забезпечити дітям нормальний рівень життя. Бажає і надалі проживати в Україні, імігрувати з РФ та оформити посвідку на постійне місце проживання в Україні.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, а представники відповідача заперечували проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.08.1997 року позивачем, яка є громадянкою РФ зареєстровано шлюб з громадянином України, ОСОБА_5. Від шлюбу мають чотирьох дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 3-7). 04.09.2017 року чоловік позивачки, ОСОБА_5 помер (а.с.8).

Відмітка у паспорті громадянина союзу радянських соціалістичних Республік виданого на ім»я позивача свідчить про її тимчасове перебування в с. Бережесть Овруцького району (а.с.21 зворот. ст.).

13.04.2018 p. головним спеціалістом Овруцького РС ОСОБА_10 за порушення правил перебування іноземців та осіб без громадянства на території України відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЖТ 033960 за ознаками ч. І ст. 203 КУпАП. Цього ж дня, завідувачем Овруцького РС УДМС ОСОБА_3І винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 510 грн. Зазначена постанова позивачем не оскаржена та набрала законної сили 23.04.2018 року (а.с.12).

13.04.2018 року головним спеціалістом Овруцького РС ОСОБА_10 було винесено рішення про примусове повернення позивачки до країни походження, яке вона зобов'язалася виконати до 12.05.2018 року. Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 14.05.2018 року забезпечено позов ОСОБА_1 , шляхом зупинення дії рішення головного спеціаліста Овруцького РС УДМС України в Житомирській області від 13.04.2018 року про примусове повернення її за межі України до набрання рішенням законної сили в даній адміністративній справі.

Лист від 24.04.2018 року №245 свідчить, що позивач лише в квітні 2018 року після отримання рішення про примусове повернення її з України звернулася до відповідача для надання переліку документів стосовно видачі посвідки на постійне або тимчасове проживання.

В свою чергу, довідка видана виконком Руднянської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 14.05.2018 року №285 свідчить, що громадянка ОСОБА_11 Федерації, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає без реєстрації з 23.06.1998 року по даний час в АДРЕСА_1.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно п. 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом президента України від 06.04.2011 року № 405/2011, Державна міграційна служба України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Як встановлено п. 4 цього Положення Державна міграційна служба України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, здійснює оформлення і видачу іноземцям та особам без громадянства запрошень для в'їзду в Україну, документів для тимчасового перебування або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, студентських квитків студентам із числа іноземців та осіб без громадянства, вилучає ці документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в'їзду в Україну в передбачених законодавством випадках; приймає рішення про скорочення строку перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, видворення, у тому числі у примусовому порядку, іноземців та осіб без громадянства з України, заборону в'їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов'язані з видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

За правилами ст. 17 Закону іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 року № 251 затверджений Порядок визначення механізму оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання.

Посвідка на тимчасове проживання видається строком до одного року з можливістю його продовження щоразу на один рік на підставі заяви іноземця чи особи без громадянства та документів, зазначених у підпункті 4 пункту 6 цього Порядку, які подаються до територіального органу або підрозділу ДМС не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії посвідки.

Згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Згідно ч.5 ст. 26 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Доказів звернення до відповідача щодо вирішення питання законності свого перебування на території України з 1998 року позивачем суду не надано.

Таким чином, позивач, яка не отримала посвідку на тимчасове або постійне проживання, порушує законодавство України, і вона не має законних підстав для перебування в Україні. Про примусове повернення відповідачем було повідомлено позивача у встановленому Законом порядку.

За таких обставин, відповідач обґрунтовано дійшов до висновку про те, що дії позивача порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та правомірно прийняв рішення про примусове повернення в країну походження вказаної особи.

Керуючись ст. ст. 5, 78, 139, 242 - 244, 246, 250, 288 КАС України, ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Овруцького районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення про повернення з України іноземця.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_12