Справа № П/811/221/18
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2018 року м.Дніпро справа № П/811/221/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Уханенка С.А.,

суддів: Дурасової Ю.В. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 р. (суддя Ю.П. Пасічник ) по справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Сазонівської сільської ради Кіровоградського району Клюшник Анни Олександрівни, третя особа: приватне підприємство "Агрофірма Панчеве" про скасування рішення державного реєстратора ,-

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень НОМЕР_2 від 09.01.2018 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.10.2003р. був укладений договір оренди земельної ділянки НОМЕР_3 площею 6,192 га, кадастровий номер НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та приватним підприємством "ОСОБА_5". Після закінчення дії договору в 2013 р., позивач передав в оренду земельну ділянку ФГ "ОСОБА_4".

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 01.02.2017р., задоволено визнано недійсним договір оренди землі від 27.11.2013р., укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "ОСОБА_4" стосовно земельної ділянки НОМЕР_3 площею 6,192 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та визнано поновленим договір оренди землі від 23.10.2003р. укладеним між ОСОБА_1 та приватним підприємством "ОСОБА_5".

09.01.2018 року державний реєстратор Сазонівської сільської ради Кіровоградського району Клюшник Анна Олександрівна за НОМЕР_2 зареєструвала право оренди земельної ділянки НОМЕР_3 площею 6,192 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за ПП "ОСОБА_5".

Не погодившись із вказаними діями державного реєстратора, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державний реєстратор діяв у спосіб та в межах встановлених законом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV в редакції Закону "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №834-VІІІ від 26.11.2015 із змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах" від 23.03.2017 №1983-VIII чинного на час ухвалення оскаржуваних рішень, це офіційне ви знання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, саме внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про факти виникнення, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно й є державною реєстрацією таких прав.

Із вказаної правової норми слідує, що дії державного реєстратора при проведенні державної реєстрації прав полягають у визначенні наявності або відсутності в поданих в процедурі державної реєстрації документах юридичних фактів із якими, закон пов'язує виникнення, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно або їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація прав, відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" проводиться, зокрема, на підставі на підставі рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як встановлено вище та не заперечується сторонами, що рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 01.02.2017р., визнано поновленим договір оренди землі від 23.10.2003р. укладеним між ОСОБА_1 та приватним підприємством "ОСОБА_5", що свідчить про виникнення у приватного підприємства "ОСОБА_5" права оренди земельної ділянки, підставою для державної реєстрації якого є зазначене рішення суду.

Доводи апеляційної скарги, щодо неправомірності дій державного реєстратора з огляду не те, що вказаним судовим рішення, яке стало підставою для здійснення державної реєстрації права оренди земельної ділянки, відмовлено у визнанні укладеною додаткової угоди про його поновлення, що передбачено ст.33 Закону України «Про оренду землі» є безпідставними та не приймаються судом апеляційної інстанції з огляду на поновлення судовим рішенням договору оренди, яке підлягає виконанню.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що підставами відмови в задоволенні цієї вимоги, а саме недосягнення згоди сторін щодо зміни істотних умов договору, що є абсолютним правом власника, і позивач як власник, що вірно зазначено судом першої інстанції, не позбавлений права зміни умов договору оренди.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на положення ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення незначної складності, у зв'язку з чим постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322, КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.А. Божко