Справа № 805/2442/18-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 р. Справа№805/2442/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття рішення 9:45

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання: Соколової С.О.,

за участю:

позивача: не з'явився

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2, до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про захист порушеного права та зобов'язання призначення та виплати пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, відповідно до якого, просить суд визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області; скасувати рішення №1139 від 28.02.2018 року в частині відмови у призначенні пенсії за віком; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області призначити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2, за віком на пільгових умовах, починаючи з дня звернення, тобто з 08.02.2018 року. В обґрунтування адміністративного позову зазначив наступне.

08.02.2018 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

28 лютого 2018 року Управлінням Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області було винесено рішення №1139 про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» оскільки немає необхідного пільгового стажу роботи, а загальний стаж позивача склав 31 рік 03 місяці 25 днів. Вважає рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах незаконним та таким, що порушує норми Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою суду від 10.04.2018 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Одночасно витребувано у відповідача належним чином завірену копію матеріалів відмовної пенсійної справи.

Відповідач надав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788 - III від 05.11.1991 року працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує наявність трудового стажу для призначення пенсії, є трудова книжка. Підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній провадиться органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637). У відповідності до п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній", у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. Період роботи позивача з 11.08.1986 року по 12.05.1995 року на підприємстві ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» не можливо зарахувати до пільгового стажу роботи згідно записів трудової книжки, оскільки відсутня інформація про зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах. При зверненні до Управління позивач надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №922 від 08.09.2014 року та довідку про підземні виходи №921 від 08.09.2014 року. Та зазначили, що управління не може прийняти зазначені документи, у зв'язку із тим, що вони видані підприємством, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Період роботи позивача з 01.02.1996 року по 02.08.1996 року на ШБУ «Кальміуське» ВАТ «Красноармійськшахтбуд» не можливо зарахувати до підземного стажу роботи, оскільки відсутня уточнююча довідка та документи, що підтверджують атестацію робочих місць на підприємстві. Періоди проходження позивачем виробничої практики з 08.07.1985 року по 16.08.1985 року та з 26.02.1986 року по 20.03.1986 року на Ш/у «Октябрьське» «Донецьквугілля» не зараховані до пільгового стажу роботи через відсутність інформації про тривалість роботи в підземних умовах та наказу по відповідній професії. З огляду на викладене управляння вважає, що приймаючи спірне рішення управління діяло в межах своїх повноважень та керуючись законодавством України. У задоволенні позову просять відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав, позовну заяву просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за участю не надав, про причини неявки до судового засідання не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено та не заперечується сторонами, наступне. Позивач звернувся до відповідача із заявою № 1139 від 08.02.2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах разом із додатками, а саме: копія паспорту та ідентифікаційного коду, трудова книжка, пільгова довідка №922 від 08.09.2014 року, довідки про підземні вихода за №921, №923 від 08.04.2014 року, довідка про перейменування №924 від 08.09.2014 року, довідки про заробітну плату №919 від 08.09.2014 року, №920 від 08.09.2014 року, перелік робочих місць (додаток до наказу про №763 від 16.12.1994 року), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Рішенням від 28.02.2018 року № 1139 відповідачем було відмовлено ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком, так як на момент звернення заявник не мав необхідного пільгового стажу. А саме, відповідачем до пільгового стажу не були зараховані періоди роботи позивача: з 11.08.1986 року по 12.05.1995 року на підприємстві ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» не можливо зарахувати до пільгового стажу роботи згідно записів трудової книжки, оскільки відсутня інформація про зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах, з 01.02.1996 року по 02.08.1996 року на ШБУ «Кальміуське» ВАТ «Красноармійськшахтбуд» не можливо зарахувати до підземного стажу роботи, оскільки відсутня уточнююча довідка та документи, що підтверджують атестацію робочих місць на підприємстві, та періоди проходження позивачем виробничої практики з 08.07.1985 року по 16.08.1985 року та з 26.02.1986 року по 20.03.1986 року на Ш/у «Октябрьське» «Донецьквугілля» не зараховані до пільгового стажу роботи через відсутність інформації про тривалість роботи в підземних умовах та наказу по відповідній професії.

Згідно протоколу № 1139 від 28.02.2018 року ОСОБА_2 має загальний стаж роботи 31 рік 03 місяці, 25 дні, стаж на підземних роботах відповідачем не враховувався.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV від 09.07.2003 року Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі- Закон № 1058-ІV) та Закон України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон № 1788-XII).

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII.

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закон №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України

Відповідно до ст. статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

Трудова книжка, відповідно до положення ст.48 КЗпП України, ст.62 Закону № 1788-XII від 05.11.1991 року «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII )та згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383 якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у період з 11.08.1986 року по 12.05.1995 року (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту. Водночас, позивачем було надано разом із заявою про призначення пенсії додатки, а саме: довідку ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» від 08.09.2014 року, відповідно до якої позивач працював з 11.08.1986 року по 12.05.1995 року повний робочий день в шахті ім. К.І. Поченкова за професією дільничний маркшейдер, довідку про перейменування №924 від 08.09.2014 року, довідка про заробітну плату №919 від 08.09.2014 року, №920 від 08.09.2014 року, перелік робочих місць (додаток до наказу про №763 від 16.12.1994 року), проте, вказані документи не були враховані відповідачем під час прийняття спірного рішення про відмову в призначенні пенсії.

При перевірці інформації щодо нарахування стажу позивачу, відповідачем встановлено, що архіви підприємства ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля»», знаходяться на непідконтрольній українській владі території та перевірити достовірність інформації не має можливості.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на неможливість проведення перевірки достовірності відомостей, оскільки довідки видані ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля»» від 08.09.2014 року, до введення в дію ст. 9 Закону України від 15.04.2014 року № 1207-VII Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, за якою ці довідки є недійсними і не створюють правових наслідків.

Вказані довідки засвідчені підписами директора шахти, головного бухгалтера, інспектора відділу кадрів, помічника директора по архівним справам, завідуючим архіву та архіваріусом. Відомості, наведені у вказаних довідках повністю узгоджуються із відомостями, зазначеними у трудовій книжці позивача. Окрім того, у позивача відсутня будь-яка можливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цих довідках.

Отже, в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову в частині зарахування до пільгового стажу період роботи з 11.08.1986 року по 12.05.1995 року через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи, у зв'язку зі знаходженням первинних документів в архіві підприємства, що знаходиться на території, непідконтрольній українській владі.

Щодо зарахування періоду проходження виробничої практики позивачем з 08.07.1985 року по 16.08.1985 року та період з 26.02.1986 року по 20.03.1986 року на ш/у «Октябрьське» «Донецьквугілля» суд зазначає наступне.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача він з 08.07.1985 року по 16.08.1985 року прийнятий до маркшейдерського відділу гірником підземним 1 розряду з повним робочим днем в шахті для проходження виробничої практики (наказ №805 від 15.07.1985 року запис № 1 від 08.07.1985 року та звільнений у зв'язку із закінченням виробничої практики (наказ 947/к від 19.08.1985 року запис №2 від 16.08.1985 року). З 26.02.1986 року по 20.03.1986 року прийнятий до маркшейдерського відділу гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем в шахті для проходження виробничої практики (наказ 294 від 26.02.1986 року запис у трудовій книжці №3) та звільнений у зв'язку із закінченням виробничої практики (наказ 993/к від 20.03.1985 року запис №4 від 16.08.1985 року).

Отже, посилання відповідача, в оскаржуваному рішенні щодо відсутності інформації про тривалість роботи в підземних умовах із зарахуванням наказом по відповідній професії спростовується відповідними записами в трудовій книжці.

Щодо зарахування період роботи позивача з 01.02.1996 року по 02.08.1996 року в якості гірничого підземного у ШБУ «Кальміуське ВАТ «Красноармійськшахтбуд» суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Верховний Суд України у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 10 березня 2015 року у справі № 21-51а15, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, а також Верховний Суд у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 732/2003/14, від 03 квітня 2018 року у справі № 132/3610/16-а висловлювали правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Як встановлено судом, документів які б свідчили про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці в ШБУ «Кальміуське ВАТ «Красноармійськшахтбуд» позивачем не надавались, тобто відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що трудовий стаж позивача в період з 01.02.1996 року по 02.08.1996 року не може бути зарахований відповідачем, як пільговий.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області призначити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2, за віком на пільгових умовах, починаючи з дня звернення, тобто з 08.02.2018 року суд зазначає наступне.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя

В той же час, застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку.

Звернення за захистом порушеного права у сфері публічно-правових відносин з зазначенням способу, який, на думку суду, не призводить до захисту права, не може бути підставою для відмови в позові, тобто, захисті права, що порушується. Суд, установивши порушення вимог законодавства, має захистити права та охоронювані законом інтереси, самостійно обравши спосіб, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Правову позицію щодо можливості обрання самим судом іншого способу захисту порушеного права позивача, у разі, якщо позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушених прав, підтримано Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України і у постанові від 20 квітня 2010 року за результатами перегляду за винятковими обставинами справи за позовом спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові до відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», приватної фірми «Орнатус» про зобов'язання вчинити певні дії. Зокрема, в зазначеній постанові Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України вказала, що суд, пославшись на обрання позивачем неправильного способу захисту публічних інтересів держави, не врахував, що правила частини 3 статті 105 КАС України, стосовно зазначення позивачем у позовній заяві способу захисту судом порушених прав, не виключають можливості обрання іншого способу захисту самим судом. Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

При цьому згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Зокрема, такого висновку дотримується Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23 січня 2014 року.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відтак, суд окремо звертає увагу Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському Донецької області на необхідність при розгляді заяви ОСОБА_2 про призначення пенсії вирішити питання з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зокрема з урахуванням висновку про те, що стаж роботи позивача з 08.07.1985 року по 16.08.1985 року, з 26.02.1986 року по 20.03.1986 року на ш/у «Октябрьське» «Донецьквугілля» (періоди проходження виробничої практики) підтвержені відповідними записами трудової книжки, період роботи з 11.08.1986 року по 12.05.1995 року в якості дільничного маркшейдера на ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» підтвержено відповідними записами трудової книжки та довідкою ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» від 08.09.2014 року, відповідно до якої позивач працював з 11.08.1986 року по 12.05.1995 року повний робочий день в шахті ім. К.І. Поченкова за професією дільничний маркшейдер, довідкою про перейменування №924 від 08.09.2014 року, довідкою про заробітну плату №919 від 08.09.2014 року, №920 від 08.09.2014 року, переліком робочих місць (додаток до наказу про №763 від 16.12.1994 року).

Рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов'язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію.

Проте за обставин справи, відповідачем не досліджувалось питання щодо наявності у позивача необхідного стажу для призначення пенсії та відповідні документи, що підтверджують такий стаж, у зв'язку із чим зазначена вимога заявлена передчасно.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

При зверненні до суду позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2114,40 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, складає 1409,60 грн.

Керуючись п.п. 10, 15, 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області (85600, Донецька область, м. Мар'їнка, вул. Заводська, 6, ), про захист порушеного права та зобов'язання призначення та виплати пенсії- задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду Українив Мар'їнському районі Донецької області №1139 від 28.02.2018 року "Про відмову в призначенні пенсії".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 08.02.2018 року про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області (85600, Донецька область, м. Мар'їнка, вул. Заводська, 6, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 16 травня 2018 року, повний текст рішення виготовлений 21 травня 2018 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Буряк І. В.