Справа № 815/5712/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5712/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Бітова А. І. Єщенка О.В.

за участю секретаря - Сінчі А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року фізична особа-підприємць ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 серпня 2017 року № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 27 червня по 06 липня 2017 року посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня по 31 грудня 2016 року. За результатами перевірки складено акт від 13 липня 2017 року за № 818/15-32-13-895, в якому зазначено про порушення позивачем пункту 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в результаті чого ФОП ОСОБА_1 не здійснював належно облік товарних запасів на загальну суму 1995954,34 грн.. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2017 року № , яким позивачу нараховані штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму 3991908,68 грн.. За результатами адміністративного оскарження назване рішення залишено без змін. На думку позивача, під час складання акту перевірки контролюючим органом застосуванні нечинні норми податкового законодавства, зазначені недостовірні данні щодо не заповнення граф 5,6,7 та 8 у Книзі обліку доходів і витрат, не враховано, що облік товарів і запасів ведеться позивачем згідно наказу № 5/1 від 01 січня 2015 року «Про облікову політику». Крім того, всупереч вимогам п. 4.13 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 2 від 10 січня 2007 року, перевірка фактичної наявності запасів, їх стану та умови зберігання, була виконана без проведення інвентаризації, а тому прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 07 серпня 2017 року № .

Стягнуто з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8000 грн..

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дотримано вимоги положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг», що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ГУ ДФС в Одеській області подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом при вирішенні справи порушено норми матеріального та процесуального права та не з'ясовано повно обставини справи, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час проведення перевірки будо встановлено, що позивачем не забезпечено облік товарів на загальну суму 1995954,34 грн. Відповідач також зазначає, що ОСОБА_1 так і не надав своїх письмових пояснень або документів в підтвердження відсутності порушень виявлених в ході проведення перевірка, а тому, на думку представника ГУ ДФС в Одеській області, позивач не був зацікавлений у вчиненні жодних із зазначених дій. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що з 27 червня по 06 липня 2017 року посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня по 31 грудня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 13 липня 2017 року за № 818/15-32-13-895, в якому зазначено про порушення позивачем пункту 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в результаті чого ФОП ОСОБА_1 не здійснював належно облік товарних запасів на загальну суму 1995954,34 грн..

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2017 року № , яким позивачу нараховані штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму 3991908,68 грн..

Не погодившись з прийнятим контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням, ФОП ОСОБА_1 подано 14 серпня 2017 року скаргу № 14/08-2017 про перегляд цього рішення до ДФС України.

13 жовтня 2017 року ДФС України прийнято рішення про результати розгляду скарги № 13609/К/99-99-11-03-01-25, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржене податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області залишено без змін.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» в редакції Закону України № 569-VIII від 01 липня 2015 року «Про внесення змін до ПК України та деяких законів України щодо застосування РРО», якій набрав чинності 23 липня 2015 року (далі Закон України № 569-VIII), суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» в редакції до 23 липня 2015 року було встановлено, що облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Проте ст. 6 виключена з Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» з 23 липня 2015 року згідно Закону України № 569-VIII, а тому посилання контролюючого органу в акті перевірки про порушення позивачем цієї статті не є обґрунтованими.

Статтею 20 Закону в редакції Закону України № 569-VIII встановлено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Отже, з аналізу вищезазначеного вбачається, що положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» чітко не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, лише вказує на обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) на ведення такого обліку у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Водночас, покладений на господарюючого суб'єкта обов'язок ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не включає в себе ведення та зберігання документів обліку, за якими такі товари придбавались, саме в місці реалізації товарів.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України (далі - ПК України): «Фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг»».

Як встановлено матеріалами справи, в ході перевірки відповідачем зроблено висновок, що в порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95 ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями, ФОП ОСОБА_1 не здійснено належно облік товарних запасів, так як у книзі обліку доходів і витрат наданої до перевірки, відсутня інформація про сплату, кількість та найменування товару отриманого для його продажу, тобто не обліковані товарні запаси у порядку, встановленому законодавством, сума витрат безпосередньо пов'язані з отриманням в цей день виручки за місцем їх реалізації (не заповнювалась графа 5,6,7,8 в книгах обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність) на загальну суму 1995954,34 грн. (згідно книги обліку доходів та витрат № 176 від 11 лютого 2014 року).

Як зазначено відповідачем в акті перевірки, введення обліку товарних запасів фізичними особами-підприємцями передбачена Порядком введення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Зокрема, на думку контролюючого органу, суб'єкти підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування зобов'язані вести облік товарних запасів, шляхом відображення у книзі обліку доходів і витрат «найменування товарів, отриманих для їх продажу та кількість товарів, отриманих для їх продажу сума витрат безпосередньо пов'язані з отриманням в цей день виручки».

Проте, апеляційний суд зазначає, що названа вище графа на яку посилається відповідач, взагалі не передбачена в Книзі обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року № 481.

В акті перевірки перевіряючими також зазначено, що у Книзі обліку доходів та витрат № 176 від 11 лютого 2014 року, яка ведеться ФОП ОСОБА_1, не заповнювалась графа 5,6,7,8, однак зі змісту Книги, яка наявна в матеріалах справи вбачається, що відповідні графи заповнені, а тому колегія суддів вважає такі доводи ГУ ДФС в Одеській області безпідставними (а. с. 48-71).

Крім того, оригінал Книги із заповненими графами 5,6,7,8 надавався позивачем до перевірки, що підтверджується підписом ревізора Спіцина Д.Є. безпосередньо у цій Книзі за період, що перевірявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»: «Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який

ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші

види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються

на даних бухгалтерського обліку».

Частиною 1 ст. 9 названого Закону передбачено, що: «Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть

складатися зведені облікові документи».

Отже, оскільки чинним законодавством не передбачено обов'язкових вимог щодо документів, у яких мають бути обліковані товари і запаси, на виконання наведених вище приписів, позивачем облік товарних запасів ведеться на підставі внутрішнього документу - наказу «Про облікову політику» від 01 січня 2015 року № 5/1.

Згідно п. 4 названого Наказу вбачається, що: «Залишки відображати у бухгалтерському обліку за вартістю продажу окремо від Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, сумарним обліком із застосуванням комп'ютерної обробки документів на підставі товарних звітів матеріально-відповідальної особи, місце зберігання даних документів - архів ФОП ОСОБА_1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 48-84).

Разом з цим, п. 4.13 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10 січня 2007 року № 2 передбачено, що перевірка фактичної наявності запасів, їх статну та умов зберігання здійснюється інвентаризацією.

Проте, в ході проведення перевірки, відповідачем не була проведена відповідна інвентаризація, що позбавляє можливості встановити, який саме залишок товару, на думку контролюючого органу не облікований як «товарні запаси», зокрема не встановлена його кількість, номенклатура та найменування, а також чому відповідач дійшов висновку щодо не належного обліку товару саме на загальну суму 1995954,34 грн..

Зазначена обставина також не спростована і представником відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Таким чином, з урахуванням встановлених у сукупності доказів та обставин справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено порушення позивачем Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо правомірності прийняття спірного повідомлення-рішення від 07 серпня 2017 року № .

Із врахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 є правильним.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 22 травня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: О.В. Єщенко