Справа № 542/404/18
Суддя: Стрельченко Т. Г.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Справа № 542/404/18

Провадження № 2-а/542/38/18

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Нестеренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби в м. Харкові Департаменту патрульної служби про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії службової особи лейтенанта поліції Управління патрульної служби в м. Харкові Департаменту патрульної служби ОСОБА_2 з притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії ВР № 257795 від 21.03.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.

Ухвалою суду від 03.04.2018 року відкрито провадження у справі.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті .

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст. 205 КАС України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Частиною першою, другою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і розяснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змін. та доп.), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 21.03.2018 року лейтенантом поліції Управління патрульної служби в м. Харкові Департаменту патрульної служби ОСОБА_2 винесено постанову серії ВР № 257795, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 6).

Згідно вказаної постанови позивач 21.03.2018 року близько 12-00 години на автодорозі ОСОБА_3 Харків керував транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, який позивач своєчасно не пройшов, а також, що транспортний засіб був забруднений, та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 121 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Частиною третьою ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Частиною шостою ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином., виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст. 258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст. 258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, а позивач заперечував проти порушення, вона не може бути визнана правомірною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 20, 77, 78, 90, 242, 243, 244, 246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної служби в м. Харкові Департаменту патрульної служби про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії службової особи лейтенанта поліції Управління патрульної служби в м. Харкові Департаменту патрульної служби ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 та ч. 6 ст. 121 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову серії серії ВР № 257795 від 21.03.2018 року, складену лейтенантом поліції Управління патрульної служби в м. Харкові Департаменту патрульної служби ОСОБА_2, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 121 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 121 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 провадженням закрити.

Судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського адміністративного апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

ОСОБА_4 Новосанжарського районного

суду Полтавської області ОСОБА_5