Справа № 825/204/18
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/204/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кашпур О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Петрика І.Й.

суддів Бєлової Л.В., Собківа Я.М.,

при секретарі Кузьміній Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року

у справі № 825/204/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ``НСН``

до відповідача Головного територіального управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Чернігівській області № 0 від 27.12.2017 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 117719,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що висновок відповідача про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між ТОВ «НСН» та ТОВ «КОЛОС-ТМ» є необґрунтованим і безпідставним. Позивач наполягає на тому, що договір поставки товару має реальний характер, виконання сторонами договірних зобов'язань підтверджується належними первинним бухгалтерськими документами, які підтверджують реальність господарської операції, в подальшому придбаний товар був використаний ним у власній господарській діяльності та реалізованій третій юридичній особі ТОВ «АТЕМ ГРУП», що також підтверджується відповідними документами. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає висновки ГУ ДФС в Чернігівській області про завищення суми від'ємного значення з податку на додану вартість неправомірними, а тому податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що безпідставне формування показників податкової звітності за травень-червень 2017 року по отриманих та зареєстрованих ТОВ ``КОЛОС-ТМ`` податкових накладних, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту і податкових зобов'язань, оскільки не опосередковуються реальним виконанням операцій і не мають статусу юридично значимих у зв'язку із наведеним просить скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити товариству з обмеженою відповідальністю ``НСН`` в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ТОВ «НСН», як покупцем та ТОВ «КОЛОС-ТМ», як постачальником було укладено договір поставки №150617 від 15.06.2017. Відповідно до умов цього договору ТОВ «КОЛОС ТМ» поставляє одержувачу - ТОВ "НСН" товар з номенклатурою «Піддон дерев'яний 1200 X 800 з ф/о» у кількості 5886 шт. та «Дошка» у кількості 14,56 м3 на загальну вартість 706 312,6 грн. в т.ч. ПДВ 117 718,8грн.

ТОВ «КОЛОС-ТМ» складено видаткові накладні № РН-0000029 від 15.06.2017 на суму 94112,40 грн. (у т.ч. ПДВ 15685,40 грн.), № РН-000007 від 22.06.2017 на суму 173896,80 грн. (у т.ч. ПДВ 28982,80 грн.), № РН-0000013 від 26.06.2017 на суму 173896,80 грн. (у т.ч. ПДВ 28982,80 грн.), № РН-0000040 від 27.06.2017 на суму 90509,76 грн. (у т.ч. ПДВ 15084,96 грн.), РН-0000037 від 27.06.2017 га суму 173896,80 грн. (у т.ч. ПДВ 28982,80 грн.) (а.с. 51-55).

Позивачем, також надані товарно-транспортні накладні № 15/1 від 15.06.2017, № 22/1 від 22.06.2017, № 22/2 від 22.06.2017, № 27./3 від 27.06.2017, № 26/1 від 26.06.2017, № 26/2 від 26.06.2017, № 27/1 від 27.06.2017, № 27/2 від 27.06.2017 (а.с. 56-63).

Головне територіальне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на підставі направлення від 01.12.2017р. №2533 та наказу від 30.11.2017р. № 1879 відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 от.20, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 та ст. 82 Податкового кодексу України була проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "НСН" щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «КОЛОС ТМ» за період з 01.06.2017 по 30.06.2017.

За результатами перевірки було складено акт № 699/14/14243249 від 14.12.2017.

В ході проведення перевірки було встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.3 ст. 198, п. 198, 6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого ТОВ «НСН» завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту в період з 01.06.2017 по 30.06.2017 на суму 117 719,00 грн.

На підставі акту перевірки Головним територіальним управлінням Державної фіскальної служби у Чернігівській області було винесено податкове повідомлення-рішення №0 від 27.12.2017 року.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач подав відповідний позов до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 54. 3 ст. 54 Податкового кодексу України (далі- ПК України) контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначати суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) відємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховуються контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексі (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків до розділу V цього Кодексу.

Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізину в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п. 198.3, п. 198,6 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та надання послуг. Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Так, в ході проведення перевірки були надані товарно-транспортні накладні № 27/1 від 27.06.2017 р., 26/2 від 26.06.2017 р., № 22/2 від 22.06.2017 р., № 22/1 від 22.06.2017 р., № 27/2 від 27.06.2017 р., № 15/1 від 15.06.2017 р. та 27/3 від 27.06.2017 р.), згідно яких,- автомобільний перевізник -ТОВ «ПГВ-Сервіс» та ПВКП «Вектор-Б»; замовник- TOB «НСН»; вантажовідправник- ТОВ «Колос ТМ»; вантажоодержувач ТОВ «НСН»; пункт навантаження- м. Чернігів; пункт розвантаження- м. Чернігів, вул. Цеілковського, 39.

Проте, у вищезазначених видаткових накладних зазначено, що товар з номенклатурою «Піддон дерев`яний» та «Дошка» приймався у м. Миколаєві та м. Києві.

Аналізуючи дані товарно-транспортні накладні виявлено відсутність інформації про кількість вантажу (ТТН від 27.06.2017 р. № 27/1) та даних по вантажно- розвантажувальних операцій (масу брутто, час прибуття, час вибуття, час простою, підпис відповідальної особи тощо), що суперечить Наказу № 363.

Разом з тим, в товарно-транспортних накладних зазначено вид перевезень - «міжміські». При цьому, аналізом даних внесених до товарно-транспортних накладних щодо пунктів навантаження та розвантаження зазначено, що перевезення здійснені з м. Чернігова до м. Чернігів/ м. Чернігів вул. Ціолковського, 39, тобто в межах одного населеного пункту.

Згідно Наказу № 363 міжміські перевезення вантажів, що здійснюються за межі міста (населеного пункту).

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 за зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. № 128/2568 (далі-Наказ № 353), визначено що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку до цих Правил.

Товарно-транспортна накладна- єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку та шляху їх переміщення, оприбуткування, складського оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

У той же час, апелянтом зазначено, що для з`ясування реальності здійснення транспортування товару з номенклатурою ``Піддон дерев`яний 1200х 800 з ф/о`` та ``Дошка`` ГУ ДФС у Чернігівській області на адреси автомобільних перевізників - ТОВ ``ПГВ-Сервіс`` та ПВКП ``Вектор-Б`` були направлені запити.

На вищезазначений запит листом № б/н від 11.12.2017 року ТОВ ``ПГВ-Сервіс`` були надані завірені копії документів щодо взаєморозрахунків із ТОВ ``НСН``. Аналізуючи дані документи ГУ ДФС у Чернігівській області була складена Довідка про результати проведення зустрічної звірки ТОВ ``ПГВ-СЕРВІС`` щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ ``НСН `` та/або ТОВ ``КОЛОС ТМ`` за червень 2017 року від 14.12.2017 р. за №32/14/37418487 за результатами якої документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ ``НСН `` їх обсяг, якість, розрахунки та встановлено не відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків із ТОВ ``НСН``.

Крім того, у відповідь на зазначений запит листом № 70 від 18.12.2017 року ПВКП ``Вектор-Б`` повідомило, що не мало жодних взаємовідносин з підприємствами ТОВ ``НСН`` та ТОВ ``КОЛОС ТМ`` у 2017 р.

Також, зібраними матеріалами щодо ТОВ ``Колос ТМ`` з питань проведення фінансово-господарських операцій контрагентами-покупцями та контрагентами- постачальниками за травень-червень 2017 року, ГУ ДФС у Миколаївській області було встановлено ``Директор та головний бухгалтер ТОВ ``Колос ТМ `` ОСОБА_3 одночасно є засновником, директором та головним бухгалтером ще 7 підприємств, розташованих у м. Харкові, м. Хмельницькому, м. Миколаєві, Запорізькій області, тобто, як посадова особа він неспроможний одночасно виконувати контролюючі та організаційно-розпорядчі функції в різних адміністративних регіонах.

Згідно із службовою запискою ОУ ГУ ДФС у Миколаївській області від 25.07.2017 року № 1284/14-29-21-11: ``На виконання Вашого запиту від 11.07.2017 р. № 336/14-29-07-03-10 стосовно встановлення місцезнаходження ТОВ Колос ТМ`` проведено відповідні заходи за податковою адрессою: 54001, м. Миколаїв, Центральний р-н, вул. Садова, буд. 1. За результатами проведених заходів ТОВ Колос ТМ`` за податковою адресою не встановлено.

Отже, первинні документи щодо придбання ТОВ ``НСН`` у ``ТОВ Колос ТМ`` товару з номенклатурою ``Піддон деревяний 1200х800 з ф/0`` та ``Дошка `` на суму 706 313 грн. в т.ч. ПДВ 117 719 грн.,які складені в період з 01.06.2017 р. по 30.06.2017 р. на операції, що суперечать законодавчим нормативним актам, не мають юридичної сили первинних документів у зв'язку з зазначенням у них господарських операцій, які фактично не відбувались, не є документами, які можуть бути підставою для відображення їх в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку ТОВ ``НСН``

Таким чином, колегія суддів вважає, що недоведеність практичного здійснення господарської операції (нездійснення операцій) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця-права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Такий висновок, колегії суддів узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2016 року у справі № 21-1440а16 та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 серпня 2016 року по справі № К/800/47822/14,а також у постанові Верховного суду України від 27.06.2017 р. № 21-3418а16 .

Зокрема у постанові Верховного суду України від 27.06.2017 р. № 21-3418а16 зазначено, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, які не мали можливості фактично здійснювати господарські операції, у зв'язку з відсутністю майна та на інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу або надання послуг, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними поважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного суду.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29 червні 2016 року справа К/800/6511/16- в світлі перевірки реальності господарської операції одним з істотних факторів є прояв платником належного ступеня обачливості та обережності при виборі контрагента. Проявом такої обережності є не лише подання стандартного переліку установчих та реєстраційних документів, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента та пояснення обставин укладення та виконання господарських операцій з таким контрагентом. Платник, який укладає договори на великі суми, за відсутності будь-якого ділового листування та особистих зустрічей з уповноваженими особами контрагента, без оцінки його ділової репутації на ринку відповідних товарів, робіт, послуг не може бути визнаний обачливим у такому виборі. Вказані обставини повинні у рівному ступені встановлюватися з ціллю з`ясування реальності виконання господарської операції саме вказаним контрагентом.

Вступаючи у господарські відносини з іншими суб`єктами господарювання, платник повинен виходити з того, що цивільний правочин тягне для нього і податкові наслідки. Позивач був вільним у виборі контрагента, а тому повинен був проявити такий ступінь обачливості та обережності, що дозволить йому розраховувати на належну поведінку контрагента у сфері податкових відносин.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ``НСН`` до Головного територіального управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено неправильне тлумачення закону судом першої інстанції та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну Головного територіального управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року скасувати та прийняти нове.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальності ``НСН``- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя - доповідач Петрик І.Й.

Судді Бєлова Л.В.

Собків Я.М.

Повний текст постанови виготовлений 18 травня 2018 року