Справа № 165/824/18
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року ЛуцькСправа № 165/824/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (45400, м. Нововолинськ, бульвар Шевченка, 7) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області №83/К-01 від 21.03.2018 про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання відповідача з 01.01.2017 провести перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Проте, листом від 21.03.2018 за вих. №83/К-01 Нововолинсько-Іваничівське об`єднане управління ПФУ Волинської області відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії з 01.10.2017 протиправною, виходячи з наступного.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ Про несення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, яким статтю 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено у новій редакції: Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням та відповідно до довідки з Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 01.07.1999 №51/1/8524, у період з 02.12.1986 по 20.12.1986 був призваний на збори і у складі військової частини №53893 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримав дозу опромінення 22, 62Р.

А тому, вважає, що має право на перерахунок пенсії, відповідно до положень ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції від 03.10.2017). Просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до ухвали судді від 19.04 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позов від 08.05.2018 за вих. №3832/06-07 відповідач позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що з наявних у пенсійній справі ОСОБА_1 документів вбачається, що позивач під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не проходив дійсну строкову службу, а тому підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, із змінами, внесеними згідно із Законом від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ, відсутні. З наведених підстав відповідач у задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити повністю.

15.05.2018 позивачем долучено до матеріалів справи копію постанови Верховного суду від 17.04.2018, у якій позивач, в обґрунтування своєї позиції, звертає увагу суду на те, що до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори, а відтак він має право на перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Нововолинсько-Іваничівському об`єднаному управлінні ПФУ Волинської області та отримує пенсію по інвалідності, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

19.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління ПФУ Волинської області із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Листом від 21.03.2018 за вих. №83/К-01 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до вимог частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, із змінами, внесеними згідно із Законом від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ, оскільки під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС він не проходив дійсну строкову службу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (із змінами та доповненнями) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, із змінами, внесеними згідно із Законом від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 (далі Порядок №1210).

Так, пунктом 9-1 Порядку №1210 визначено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З наявного в матеріалах справи військового квитка позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 проходив дійсну строкову військову службу в період з 22 травня 1979 року по 12 квітня 1981 року.

В період з 23.10.1986 по 09.04.1987 позивач працював на Северодонецькому державному виробничому підприємстві Об`єднання Азот на посаді художника-виконавця оформлювальних робіт цеху централізованого ремонту обладнання технологічних цехів виробництва метанолу та формаліну по 6 розряду, що підтверджується копією сторінок з трудової книжки.

Працюючи на Северодонецькому державному виробничому підприємстві Об`єднання Азот позивач в період з 02.12.1986 по 20.12.1986 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини №53893, що підтверджується копією довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №51/1/8524 від 01.07.1999.

Згідно довідки Северодонецького державного виробничого підприємства Об`єднання Азот, позивачу виплачувалася заробітна плата за роботу в зоні відчуження з 02.12.1986 по 20.12.1986, з якої обчислюється пенсія по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Щодо твердження позивача про те, що до військовослужбовців належать, також, військовозобов`язані та призвані на військові збори, а відтак він має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд зазначає наступне.

Стаття 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є спеціальною нормою, яка визначає пенсії військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При цьому, частина 3 ст.59 цього Закону, визначає право обчислення пенсії з п`ятиактного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, саме під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

З огляду на те, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, суд дійшов висновку, що відсутні підстави у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до вимог частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 263, на підставі Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (45400, м. Нововолинськ, бульвар Шевченка, 7) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Ю.Ю. Сорока