Справа № 812/788/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/788/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.

за участю секретаря судового засідання: Попової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2017 року раніше призначеної пенсії за віком внаслідок скасування статусу внутрішньо переміщеної особи;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо розгляду звернення ОСОБА_1 про неправомірне припинення виплати пенсії за віком з 01 травня 2017 року;

- зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплачувати ОСОБА_1 раніше призначену пенсію за віком без статусу внутрішньо переміщеної особи.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» була призначена пенсія з 2010 року. У зв'язку з проведенням АТО у 2014 році позивач вимушена була виїхати з м. Луганська та отримала статус внутрішньо переміщеної особи. У квітні 2017 року ОСОБА_1 змінила місце реєстрації та зареєструвалася за адресою: вул. Річна, 39, м. Кремінна, Луганська область, 92904, про що повідомила Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації та відповідно була знята з обліку як тимчасово переміщена особа. Щодо зазначених обставин позивач також повідомила управління Пенсійного фонду України у м. Кремінна.

З травня 2017 року позивачу були припиненні виплати пенсії. 23.06.2017 ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з проханням роз'яснити причини припинення виплати пенсії та відновити її виплату. Відповіддю від 20.07.2017 Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повідомило, що соціальні виплати припиняються у разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Позивач з аналогічним запитом звернулася до Пенсійного фонду України, який передоручив це питання ГУ ПФУ в Луганській області. Згідно листа ГУ ПФУ в Луганській області від 28.08.2017 позивачу повідомлено, що особам, місце проживання, яких є підконтрольна українській владі територія, виплачується на загальних підставах тільки за умови наявності в територіальних управліннях паперової пенсійної справи.

На підставі викладеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.03.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 19 квітня 2018 року (а.с. 1-3).

13 квітня 2018 року від представника відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - Відповідач 2) надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 27-28), в обґрунтування якого зазначено, що 07.08.2017 до Пенсійного фонду України надійшло звернення ОСОБА_1 про відновлення виплати пенсії. Листом № 11436/К-11 від 09.08.2017 Пенсійний фонд України переслав звернення від ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для розгляду та надання відповіді заявниці. Зазначене звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області розглянуло та проінформувало заявника листом № 420/К-1 від 28.08.2017.

Також у відзиву відповідач 2 зазнчив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». ОСОБА_1 не відноситься до вище визначених категорій пенсіонерів, тому Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не має повноважень виплачувати їй пенсію. За таких обставин відповідачем у справі має бути безпосередньо Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

На підставі вищевикладеного Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області просило суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

16 квітня 2018 року представника відповідача - Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - Відповідач 1) надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 34-36), в обґрунтування якого зазначено, що позивача було взято на облік до управління з 22.12.2015 відповідно до особистої заяви від 24.11.2015 та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.11.2015 № 915013253. Відповідно до пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання (перебування), соціальні виплати (виплата пенсії) припиняються в разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

На підставі вищевикладеного виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено з 01.06.2017.

Для з'ясування обставин скасування обставин скасування довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи позивача та перевірки факту проживання за адресою, яку зазначено в її паспорті, управлінням надіслано запит від 04.07.2017 до управління соціального захисту населення Кремінської райдержадміністрації. 31.07.2017 управління отримало відповідь за № 2955, згідно з якою позивач на обліку як внутрішньо переміщена особа не перебуває.

Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації від 25.07.2017 та відповідно до роз'яснень Міністерства соціальної політики України від 24.02.2017 у разі зміни внутрішньо переміщеною особою реєстрації місця проживання у паспорті, вона не втрачає право на статус внутрішньо переміщеної особи і не може бути знята з обліку.

З огляду на зазначене, управлінням зроблено запит до управління соціального захисту населення Кремінської райдержадміністрації від 10.08.2017 стосовно перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи позивача та підтвердження факту її проживання за вказаною у паспорті адресою. Проте, 11.08.2017 позивач звернулася до управління із заявою про відновлення виплати пенсії та надала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.08.2017.

Управлінням зроблено запит до управління соціального захисту населення Кремінської райдержадміністрації від 15.08.2017 на отримання інформації для призначення (відновлення) виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1

01.09.2017 управлінням отримано витяг з протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО від 15.08.2017 від управління соціального захисту населення Кремінської райдержаміністрації відповідно до якого було прийнято рішення призначити позивачу соціальні виплати.

Таким чином, на даний час виплату пенсії позивачу поновлено та виплачено заборгованість. Тому, позовна заява є очевидно необґрунтованою та безпідставною.

На підставі вищевикладеного відповідач 1 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач у судове засідання не прибула про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, розгляд справи просила проводити без її участі.

Представник відповідача - Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області у судове засідання не прибув про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у судове засідання не прибув про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 28).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 з 26 квітня 2017 року (а.с. 8-9).

23 червня 2017 року позивач звернулася з заявою про відновлення виплати пенсії, як громадянину, яка мешкає у м. Кремінна, що є основним місце реєстрації та надання інформації про причини невиплати пенсії (а.с. 11).

Відповідно до листа Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 20.07.2017 № 62/103/К-14 звернення позивача від 01.06.2017 розглянуто. Також було повідомлено, що позивач 26.04.2017 звернулася до управління надавши рішення про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи, заяву щодо виплати пенсії за місцем реєстрації на підконтрольній території та пред'явила паспорт. Відповідно до пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання (перебування), виплата припиняється в разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Для з'ясування обставин скасування довідки позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та перевірки факту проживання за адресою управлінням було направлено запит до управління соціального захисту населення Кремінської райдержадміністрації. Після надходження відповіді управлінням буде прийнято рішення про поновлення або про відмову виплати пенсії (а.с. 12).

Офіційного рішення (розпорядження) про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 відповідач суду не надав.

У липні 2017 року звернулась із заявою про Управління Пенсійного фонду України про відновлення виплати пенсії та надання інформації про причини її невиплати (а.с. 14).

Листом від 09.08.2017 № 11436/К-11 Управління Пенсійного фонду України зазначене звернення позивача було направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (а.с. 13).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.08.2017 № 420/К-1 було розглянуто звернення позивача. Повідомлено, що пенсія особам, місце проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування, яких є підконтрольна українській владі територія, виплачується на загальних підставах тільки за умови наявності в територіальних управліннях паперової пенсійної справи. За інформацією Кремінського відділення Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області уповноваженим внесено до Єдиної інформаційної бази даних про облік внутрішньо переміщеної особи, інформацію щодо скасування статусу внутрішньо переміщеної особи. У зв'язку із чим було припинено виплату позивачу пенсії з 01.06.2017. Оскільки, у позивача не має можливості надати паперову пенсійну справу їй для поновлення виплати пенсії їй необхідно було поновити статус внутрішньо переміщеної особи (а.с. 15).

Відповідно до інформації зазначеної у посвідченні Серії НОМЕР_3 від 30.03.2010 позивачу призначено пенсію по інвалідності довічно (а.с. 55).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації від 16.05.2017 № 1984, ОСОБА_1 була знята з обліку як переміщена особа з 11 травня 2017 року (а.с. 108).

11 серпня 2017 року позивач звернулась до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про відновлення виплати пенсії (а.с. 68). До зазначеної заяви позивачем було додано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.08.2017 № НОМЕР_2 (а.с. 69).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО Управління соціального захисту населення Кремінської райдержадміністрації № 54 від 15.08.2017 (а.с. 70).

Відповідно до довідки Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області ОСОБА_1 від 19 квітня 2018 року виплату пенсії позивачу поновлено та виплачено заборгованість за період з 01.06.2017 по 30.04.2018 (а.с. 93, 102).

Також відповідно до довідки Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 19 квітня 2018 року позивачу виплачено пенсію за період з січня 2016 року по квітень 2018 року (а.с. 94-95, 100-101).

Щодо вимоги позивача визнати протиправною бездіяльність Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2017 року раніше призначеної пенсії за віком внаслідок скасування статусу внутрішньо переміщеної особи, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом позивачу поновлено та виплачено заборгованість пенсію за період з 01 червня 2016 року по 30 квітня 2018 року. Крім того, відповідно до довідки Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 19 квітня 2018 року позивачу виплачено пенсію за період з січня 2016 року по квітень 2018 року.

Таким чином, станом на момент звернення позивачем до суду з даною позовною заявою, Рубіжанським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області поновлено та виплачено позивачу заборгованість з виплати пенсії, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльність Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2017 року, є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо розгляду звернення ОСОБА_1 про неправомірне припинення виплати пенсії за віком з 01 травня 2017 року, суд зазначає наступне.

Законом, що регулює відносини в сфері звернень громадян до органів державної влади є Закон України «Про звернення громадян».

Цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Отже, вищезазначеним Законом регулюється порядок та строки розгляду зверненнь громадян.

Як встановлено судом позивач звернулася із заявою до управління Пенсійного фонду України про надання інформації щодо невиплати пенсії. Зазначене звернення було перенаправлено листом від 09.08.2017 № 11436/К-11 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.08.2017 № 420/К-1 було надано відповідь на звернення позивача.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не було порушено порядок та строки розгляду звернення позивача.

Щодо змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.08.2017 № 420/К-1, суд зазначає, що зазначений лист не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому не може бути предметом розгляду справи.

Щодо зобов'язання Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплачувати ОСОБА_1 раніше призначену пенсію за віком без статусу внутрішньо переміщеної особи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом, що регулює відносини щодо призначення пенсій в Україні, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) з відповідними змінами, що є чинними на час виникнених між сторонами спірних правовідносин.

Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно із ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 цього Закону зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити правовий висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених ст. 49 Закону № 1058, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Тобто, Закон № 1058 не передбачає такої підстави для припинення виплати пенсії особи, як відсутність у особи довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки.

Суд вказує на те, що рішення про припинення виплати пенсії позивачу не приймалось. За таких обставин у позивача відсутні підстави звертатися до управління з заявою про поновлення виплати пенсії.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 06 жовтня 2015 року у справі № 608/1189/14-а прийшов до висновків та зазначив, що держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати право на отримання пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 53026124).

Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок 22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.9 цього ж Порядку передбачено, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Крім того, суд зазначає, що з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання у м. Кремінна, а саме з 26.04.2017 і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між ним та УПФУ змінився, а відтак і їх законодавче регулювання також.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягає застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як то Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365, постанова Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Крім того, відповідно до п.4.12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого Міністерством юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до ішної адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніш п'яти робочих днів з дня одержання запиту пересилає органу, що призначає справу, за новим місцем проживання (реєстрації).

Таким чином, даною нормою встановлено алгоритм дій органів, що призначають пенсію, у разі отримання заяви пенсіонера про зміну проживання (реєстрації).

Суд зазначає, що відповідач 1, отримавши заяву ОСОБА_1 про зміну місця проживання від 23.06.2017 (а.с.4) не вчинила дії, передбачені п.4.12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого Міністерством юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, у встановлені строки.

Також суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з обранням належного способу захисту порушеного права позивача, а саме прийняти рішення про визнання протиправними дій Рубіжанського об'єднаного Пенсійного фонду України Луганської області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 без статусу внутрішньо переміщеної особи та зобов'язання виплачувати ОСОБА_1 раніше призначену пенсію по інвалідності без статусу внутрішньо переміщеної особи.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Ухвалою суду від 20 квітня 2018 року було відстрочено сплату ОСОБА_1 судового збору до ухвалення судового рішення у справі (а.с. 1-3).

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві самостійні позовні вимоги немайнового характеру, третя позовна вимога є похідною першої.

З огляду на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року - 1762,00 грн, встановлений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", та враховуючи кількість заявлених немайнових вимог, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Таким чином, оскільки до ухвалення судового рішення по справі позивачем не сплачено судовий збір та судом позовні вимоги задоволенні частково, з урахуванням того, що позивачем заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру та вимог ч.3 ст.139 КАС України, судові витрати, які підлягали сплаті, підлягають стягненню до Державного бюджету України з ОСОБА_1 у розмірі 704,80 грн та за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об'єднаного Пенсійного фонду України Луганської області у розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 2, 7-9, 19, 20, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 295, пунктом 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Рубіжанського об'єднаного Пенсійного фонду України Луганської області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 без статусу внутрішньо переміщеної особи.

Зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплачувати раніше призначену пенсію за віком ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 92904) без врахування статусу внутрішньо переміщеної особи.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 92904, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача - 820019; рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Стягнути з Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (вул. Студентська, 35 А, м. Рубіжне, Луганська обл., 93009, ) на користь Державного бюджету України (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача - 820019; рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 22 травня 2018 року.

Суддя О.В. Ірметова