Справа № 826/11749/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

21 травня 2018 року № 826/11749/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу
за позовомВиробничого малого підприємства «Горизонт»
доНаціональної ради України з питань телебачення і радіомовлення Експертної комісії з питань розповсюдження і демонстрування фільмів Державного агентства України з питань кіно
проскасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Виробниче мале підприємство «Горизонт» (далі також позивач або ВМП «Горизонт») з позовною заявою до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі також відповідач 1 або Нацрада), Експертної комісії з питань розповсюдження і демонстрування фільмів (далі також відповідач 2 або Комісія), Державного агентства України з питань кіно (далі також відповідач 3 або Держкіно), в якому просило:

1. Скасувати Рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 1218 від 06.07.2017 «Про результати позапланової перевірки ВМП «ГОРИЗОНТ», м. Первомайський Харківської обл. (НР № 1681-м від 15.10.2012, багатоканальне мовлення, НР № 00285-м від 22.10.2014, супутникове мовлення, логотип: «ГОРИЗОНТ-ТV»), оформленого Протоколом № 23.

2. Скасувати рішення Експертної комісії з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Держкіно, оформлене Протоколом №150 від 28 квітня 2017 року та затверджене Першим заступником Голови Державного агентства України з питань кіно С.М. Неретіним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірні рішення підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачами з численними порушеннями норм чинного законодавства та є надуманими, чим порушують права та законні інтереси позивача.

Відповідачі, у відзиві на позовну заяву, просили суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі, вважаючи прийняті ними спірні рішення законними і обґрунтованими, ухваленими на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення від 16.02.2017 № 171 та наказу від 23.02.2017 № 5а/92 Нацрадою проведена позапланова перевірка дотримання телерадіоорганізацією (в даному випадку, позивачем) законодавства України та умов ліцензії, за участю директора ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 10.03.2017 № ПП (І)/Хр./ПС/02/10.03.17, яким зафіксовано, що згідно з актами моніторингів від 21.01.2017 у цей день від 11:02:29 до 12:01:22 та від 14.53.32 до 15.52.25 транслювався документальний фільм про ОСОБА_2 «Олесь Бузина: жизнь вне времени. Год спустя после трагедии». На початку фільму зазначено: «Данный проект не является коммерческим и создан исключительно на энтузиазме друзей и близких писателя Олеся Бузины. Сьемки проводились с помощью смартфонов. В фильме использованы материалы из открытых источников». Протягом фільму у кадрі йде позначка сайту BUZINA.ORG. У момент 56:14 від початку фільму є напис: «Иван Славинский. Администратор сайта BUZINA.ORG. Лауреат международной литературно-медийной премии имени Олеся Бузины. Авторский текст». Учасники фільму підписані - вказані їх імена, прізвища, предмет діяльності. У кінцевих титрах вказані такі дані: «Киев. 2016». Титру із позначення повного складу авторської (творчої) групи у фільмі немає, що є ознакою порушення вимог частини п`ятої статті 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Стосовно однобокого трактування та негативного ставлення до подій, пов`язаних із Революцією Гідності, участі українців у протистоянні російській агресії на Сході України, показу у негативному дусі носіїв української національної ідеї, представлення людей на Київському майдані і бійців добровольчих батальйонів як жертв антиросійської пропаганди в ЗМІ та знаряддя у протистоянні «між Сходом та Заходом», що є ознакою порушення ліцензіатом вимог абзацу шостого частини другої статті 6, пункту є) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», - чи є ці ознаки порушень у передачі, запропоновано розглянути експертам Нацради.

Нацрада звернулась до Громадської ради при Нацраді з проханням висловити позицію щодо можливої наявності порушення чинного законодавства України у демонструванні аудіовізуального твору « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Рішенням Громадської ради від 07.03.2017 № 13 Нацраді було рекомендовано направити результати моніторингу ВМП «Горизонт» від 21.01.2017 до Держкіно з метою реагування у межах компетенції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері кінематографії, оскільки офіційний веб-сайт Держкіно не містить інформації про отримання державного прокатного посвідчення на розповсюдження та демонстрування документального фільму «Олесь Бузина: жизнь вне времени».

Листом від 03.05.2017 № 1069/4-2/11-17 Держкіно повідомило Нацраду про те, що згідно з висновком Експертної комісії з питань розповсюдження і демонстрування фільмів аудіовізуальний твір «Олесь Бузина: жизнь вне времени» заборонений для телевізійного показу на території України відповідно до Закону України «Про кінематографію» (протокол № 150 від 28.04.2017). Також повідомило, що жодна компанія стосовно оформлення державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільму «Олесь Бузина: жизнь вне времени» до Держкіно не зверталася.

Крім того, Нацрада звернулась до Незалежної медійної ради з проханням висловити позицію щодо можливості наявності порушення чинного законодавства України у демонструванні аудіовізуального твору «Олесь Бузина: жизнь вне времени».

Згідно з висновком Незалежної медійної ради від 01.06.2017 № 15 при показі документального фільму «Олесь Бузина: жизнь вне времени», який транслювався ВМП «Горизонт» 21.01.2017 об 11:02 було порушено норми абзаців четвертого і шостого частини другої статті 6, а також пункту в) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Таким чином, у ході перевірки на підставі моніторингу ВМП «Горизонт», м. Первомайський Харківської обл., від 21.01.2017 і висновку Незалежної медійної ради, зафіксовано порушення Закону України «Про телебачення і радіомовлення», а саме:

вимог частини п`ятої статті 6 (дані про кожну індивідуальну програму чи передачу мають містити ім`я автора чи авторів, назву і адресу виробника програми), оскільки трансляція аудіовізуального твору «Олесь Бузина: жизнь вне времени» відбулася без зазначення автора чи авторів; у кінцевих титрах вказано лише такі дані: «Киев, 2016»;

абзацу шостого частини другої статті 6 (не допускається використання телерадіоорганізацій для: пропаганди винятковості, зверхності або неповноцінності осіб за ознаками їх релігійних переконань, ідеології, належності до тієї чи іншої нації або раси, фізичного або майнового стану, соціального походження), пункту є) частини першої статті 59 (телерадіоорганізація зобов`язана: з повагою ставитися до національної гідності, національної своєрідності і культури всіх народів), оскільки в аудіовізуальному творі «Олесь Бузина: жизнь вне времени» (транслювався об 11:02 з повтором о 14:53) спростежується однобоке трактування та негативне ставлення до подій, пов`язаних із Революцією Гідності, до участі українців у протистоянні російській агресії на Сході України, до показу у негативному дусі носіїв української національної ідеї, до представлення людей на київському Майдані і бійців добровольчих батальйонів як знаряддя у протистоянні «між Сходом та Заходом», що свідчить про порушення заборони на використання телерадіоорганізації для розпалювання національної та релігійної ворожнечі, а також про недотримання обов`язку щодо поширення виключно об`єктивної інформації, про наявність пропаганди винятковості, зверхності або неповноцінності осіб за ознаками їх релігійних переконань, ідеології, належності до тієї чи іншої нації або раси, фізичного або майнового стану, соціального походження.

Розглянувши Акт № ПП(І)/Хр./ПС/02/10.03.17 від 10.03.2017 позапланової перевірки ВМП «Горизонт», заслухавши пояснення уповноваженого представника компанії, враховуючи рішення Громадської ради від 07.03.2017 № 13, лист Державного агентства України з питань кіно (вх. 16/3175 від 10.05.2017), лист Незалежної медійної ради (вх. 16/3703 від 06.06.2017), Нацрада прийняла рішення від 06.07.2017 № 1218 «Про результати позапланової перевірки ВМП «ГОРИЗОНТ», м. Первомайський Харківської обл. (НР № 1681-м від 15.10.2012, багатоканальне мовлення, НР № 00285-м від 22.10.2014, супутникове мовлення, логотип: «ГОРИЗОНТ-ТV»), яким визнала порушення ВМП «Горизонт» (НР № 1681-м від 15.10.2012, НР № 00285-м від 22.10.2014) заборони на використання телерадіоорганізації для розпалювання національної та релігійної ворожнечі, а також недотримання обов`язку щодо поширення виключно об`єктивної інформації, наявність пропаганди винятковості, зверхності або неповноцінності осіб за ознаками їх релігійних переконань, ідеології, належності до тієї чи іншої нації або раси, фізичного або майнового стану, соціального походження в аудіовізуальному творі «Олесь Бузина: жизнь вне времени», що транслювався в ефірі 21.01.2017, а також застосувала до ВМП «Горизонт» санкцію «стягнення штрафу» у розмірі, встановленому з найбільшого нарахованого розміру ліцензійного збору відповідно до ліцензії НР № 00285-м від 22.10.2014, нарахованого ліцензіату за видачу ліцензії, не враховуючи умов (зменшення/збільшення), згідно з додатком до рішення (розраховано управлінням фінансової та бухгалтерської служби) - 25 % (84 621,00 грн. (вісімдесят чотири тисячі шістсот двадцять одна гривня)) - за вчинення порушень, передбачених частиною восьмою статті 72 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», оскільки ліцензіат здійснював трансляцію аудіовізуального твору, що містить пропаганду винятковості, зверхності або неповноцінності осіб за ознаками їх релігійних переконань, ідеології, належності до тієї чи іншої нації або раси, фізичного або майнового стану, розпалювання національної та релігійної ворожнечі.

Вважаючи протиправними рішення відповідача 1 від 06.07.2017 № 1218 та рішення (протокол) відповідача 3 № 150 від 28.04.2017, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про їх скасування.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань регулює Закон України «Про телебачення і радіомовлення» від 21.12.1993 № 3759-XII (далі також Закон № 3759-XII).

Статтею 1 Закону № 3759-XII закріплені наступні терміни, які вживаються в ньому, зокрема:

аудіовізуальна інформація - будь-які сигнали, що сприймаються зоровими і слуховими рецепторами людини та ідентифікуються як повідомлення про події, факти, явища, процеси, відомості про осіб, а також коментарі (думки) про них, що передаються за допомогою зображень та звуків;

аудіовізуальний твір - частина телерадіопрограми, яка є об`єктом авторського права, має певну тривалість, авторську назву і власну концепцію, складається з епізодів або цілісних авторських творів, поєднаних між собою творчим задумом і зображувальними чи звуковими засобами та яка є результатом спільної діяльності авторів, виконавців та виробників;

ліцензія на мовлення - документ державного зразка, який видається Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення та засвідчує право ліцензіата відповідно до умов ліцензії здійснювати мовлення, використовувати канали мовлення, мережі мовлення, канали багатоканальних телемереж;

трансляція (телерадіотрансляція) - початкова передача, яка здійснюється наземними передавачами, за допомогою кабельного телебачення або супутниками будь-якого типу в кодованому або відкритому вигляді телевізійних чи радіопрограм, що приймаються населенням.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону № 3759-XII, не допускається використання телерадіоорганізацій для, окрім іншого: закликів до розв`язування агресивної війни або її пропаганди та/або розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті; пропаганди винятковості, зверхності або неповноцінності осіб за ознаками їх релігійних переконань, ідеології, належності до тієї чи іншої нації або раси, фізичного або майнового стану, соціального походження.

Дані про кожну індивідуальну програму чи передачу мають містити ім`я автора чи авторів, назву і адресу виробника програми (частина п`ята статті 6 Закону № 3759-XII).

Відповідальність за зміст програм та передач несе керівник телерадіоорганізації або автор (автори) програми та/чи передачі (частина шоста статті 6 Закону № 3759-XII).

Згідно з частиною четвертою статті 7 Закону № 3759-XII, єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення (далі - Національна рада).

Ліцензування мовлення здійснюється виключно Національною радою відповідно до порядку та вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» (частина перша статті 23 Закону № 3759-XII).

Ліцензіат зобов`язаний виконувати умови ліцензії. Національна рада контролює виконання ліцензіатами умов ліцензій, а в разі їх порушення - застосовує штрафні санкції відповідно до вимог цього Закону (частина сьома статті 27 Закону № 3759-XII).

При цьому, відповідно до статті 59 Закону № 3759-XII, телерадіоорганізація зобов`язана, окрім іншого, дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії (пункт «а»); виконувати рішення Національної ради та судових органів (пункт «в»); з повагою ставитися до національної гідності, національної своєрідності і культури всіх народів (пункт «є»).

Згідно зі статтею 60 Закону № 3759-XII, творчий працівник телерадіоорганізації зобов`язаний, зокрема, не допускати поширення інформації, передбаченої частиною другою статті 6 цього Закону (пункт «в»).

Правові засади діяльності Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі - Національна рада) як спеціального наглядового та регулюючого державного органу в галузі телерадіомовлення визначає Закон України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» від 23.09.1997 № 538/97-ВР (далі також Закон № 538/97-ВР).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 538/97-ВР, Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Національна рада здійснює, зокрема: нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями законодавства України у сфері кінематографії; офіційний моніторинг телерадіопрограм; застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону (стаття 13 Закону № 538/97-ВР).

Відповідно до статті 21 Закону № 538/97-ВР, Національна рада застосовує санкції до порушників законодавства про телебачення і радіомовлення відповідно до вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення (абзац 1 частини перша статті 70 № 3759-XII).

За приписами частини першої статті 70 Закону № 3759-XII, Нацрада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог, окрім іншого: законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення; законодавства про кінематографію щодо квоти демонстрування національних фільмів та щодо розповсюдження чи демонстрування телерадіоорганізаціями творів, розповсюдження і демонстрування яких заборонено законодавством про кінематографію.

Згідно з частиною першою, третьою та четвертою статті 71 Закону № 3759-XII відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення несуть телерадіоорганізації, провайдери програмної послуги, їх керівники та працівники, інші суб`єкти господарської діяльності, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Винні в порушеннях несуть цивільно-правову, адміністративну і кримінальну відповідальність згідно із законодавством України.

Рішення Національної ради щодо застосування штрафних санкцій можуть бути оскаржені у судовому порядку.

Відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюється на підставі документальних свідчень, актів перевірки телерадіоорганізацій, звернень визначених цим Законом органів державної влади.

За приписами статті 72 Закону № 3759-XII, санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення застосовуються за рішенням суду або, у встановлених цим Законом випадках, за рішенням Національної ради.

Національна рада застосовує санкції до телерадіоорганізацій у разі порушення ними вимог цього Закону та/або умов ліцензії.

Національна рада може застосовувати до телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги такі санкції: оголошення попередження; стягнення штрафу; анулювання ліцензії на підставі рішення суду за позовом Національної ради.

Національна рада може прийняти рішення про стягнення штрафу в зазначених у цій частині розмірах, незалежно від застосування до порушника санкцій у вигляді попередження, виключно в разі вчинення таких порушень: телерадіоорганізаціями - 25 відсотків розміру ліцензійного збору за, зокрема, пропаганду винятковості, зверхності або неповноцінності осіб за ознаками їх релігійних переконань, ідеології, належності до тієї чи іншої нації або раси, фізичного або майнового стану, соціального походження.

Таким чином, Нацрада наділена відповідними контрольними повноваженнями щодо виконання вимог законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення та законодавства про кінематографію щодо розповсюдження чи демонстрування телерадіоорганізаціями творів, розповсюдження і демонстрування яких заборонено законодавством про кінематографію, які реалізуються нею, у тому числі, шляхом здійснення моніторингу телерадіопрограм, виявлення порушень та застосування до телерадіоорганізацій, на підставі актів їх перевірки, санкцій (у тому числі, стягнення штрафу).

Разом з тим, порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, організації та проведення перевірок, оформлення результатів перевірок ліцензіатів уповноваженими особами Нацради визначає Інструкція про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, затверджена Рішення Нацради від 08.02.2012 № 115 (далі також - Інструкція).

Наведене спростовує доводи позивача про відсутність на момент проведення відносно нього перевірки нормативно-правових актів (у тому числі, підзаконних), які б визначали поняття та порядок проведення Нацрадою моніторингу.

Так, пунктом 2 Інструкції закріплені терміни, що в ній вживаються в таких значеннях, зокрема, як: акт моніторингу - службовий документ, складений уповноваженою особою Національної ради, в якому відображаються результати моніторингу; акт перевірки - службовий документ, який засвідчує факт проведення перевірки діяльності ліцензіата щодо дотримання ліцензіатом вимог законодавства та (або) умов ліцензії та наявність або відсутність ознак порушень; моніторинг - комплекс заходів, спрямованих на фіксацію і аналіз мовлення або програмної послуги, який здійснюється шляхом запису, перегляду (прослуховування) телерадіопрограм, що розповсюджуються ліцензіатами.

Національна рада приймає рішення про застосування санкцій до ліцензіатів на підставі актів перевірки та інших документальних свідчень (пункт 3 розділу І Інструкції).

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 розділу ІІ Інструкції, об`єктами моніторингу є телерадіопрограми, які транслюються (ретранслюються) на території України, та телерадіопрограми, що надаються у складі програмної послуги.

Залежно від мети здійснення розрізняють такі види моніторингу: комплексний - здійснюється для дослідження всіх параметрів програми впродовж обсягу часу, визначеного ліцензією на мовлення, або надання програмної послуги ліцензіатом; тематичний - здійснюється для дослідження певних параметрів телерадіопрограми або програмної послуги; вибірковий - здійснюється для дослідження мовлення ліцензіата у визначені проміжки ефірного часу.

Моніторинг телерадіопрограм телерадіоорганізацій передбачає: запис та збереження телерадіопрограм спеціалізованим технологічним обладнанням для приймання, запису і зберігання телерадіопрограм; перегляд (прослуховування) записаних телерадіопрограм; аналіз отриманих результатів і складання акта моніторингу; зберігання записів телерадіопрограм (за необхідності).

Згідно з пунктом 9 Інструкції, інформація, отримана під час моніторингу, може бути використана для, зокрема, розгляду питань про факти порушень законодавства у сфері телебачення і радіомовлення та проведення перевірок ліцензіатів.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції Нацрада здійснює наглядові повноваження, зокрема шляхом здійснення моніторингу телерадіопрограм, а також проведення перевірок (планових або позапланових, виїзних або безвиїзних).

Підставами для призначення позапланових перевірок є, зокрема, виявлення Нацрадою під час проведення моніторингу телерадіопрограм, а також програм, що надаються у складі програмної послуги, ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії (пункт 3 розділу ІІІ Інструкції).

Планові та позапланові перевірки проводяться на підставі рішення Національної ради. У рішенні Національної ради про призначення позапланової перевірки зазначають найменування або прізвище, ім`я, по батькові ліцензіата, щодо якого буде проводитися перевірка, підстава для призначення перевірки та предмет перевірки (пункт 3 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Інструкції, на підставі рішення Національної ради про призначення перевірки видається наказ про призначення перевірки, в якому зазначають найменування або прізвище, ім`я, по батькові ліцензіата, щодо якого буде проводитися перевірка, підстави для призначення перевірки та предмет перевірки. Наказ підписує голова Національної ради (особа, яка виконує його обов`язки).

За результатами виїзної перевірки складається акт планової/позапланової виїзної/безвиїзної перевірки телерадіоорганізації/провайдера програмної послуги (пункт 2 розділу IV Інструкції).

Виходячи зі системного аналізу викладених обставин справи, законодавчих норм та доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що у відповідача 1 були наявні достатні повноваження та правові підстави для призначення і проведення відносно позивача позапланової перевірки. Окрім того, відповідачем 1 у повному обсязі виконані наведені положення Законів та Інструкції, що свідчить про відсутність у суду підстав ставити під сумнів законність проведеної перевірки.

Щодо виявлених в ході перевірки позивача порушень, які стали підставою для прийняття спірних рішень, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось раніше, згідно з висновком Незалежної медійної ради від 01.06.2017 № 15 при показі документального фільму «Олесь Бузина: жизнь вне времени», який транслювався ВМП «Горизонт» 21.01.2017 об 11:02 було порушено норми абзаців четвертого і шостого частини другої статті 6, а також пункту в) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Разом з тим, незалежна медійна рада є постійним громадським моніторинговим та консультативним органом, який створено з метою утвердження високих професійних стандартів журналістики та задля об`єктивного розгляду спірних питань та ситуацій, які виникають у інформаційному просторі України. Рада розглядає спірні ситуації щодо недотримання медійного законодавства, міжнародних стандартів висвітлення інформації у медіа, а також порушень норм журналістської етики. Окрім експертних висновків щодо вирішення суперечливих ситуацій, Незалежна медійна рада надає рекомендації органам влади та іншим зацікавленим особам задля вдосконалення ними регулювання у медійній сфері.

Згідно з висновком Експертної комісії з питань розповсюдження і демонстрування фільмів аудіовізуальний твір «Олесь Бузина: жизнь вне времени» заборонений для телевізійного показу на території України відповідно до Закону України «Про кінематографію» (протокол № 150 від 28.04.2017).

Разом з тим, згідно з пунктом 9 Положення про державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 № 1315, до складу експертної комісії входять незалежні експерти - кінознавці, кінокритики, мистецтвознавці, психологи, а також представники заінтересованих громадських об`єднань у сфері телебачення та кінематографії, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади (за згодою). Експертна комісія має право встановлювати індекс фільму, який визначає глядацьку аудиторію, надавати висновки, а у разі потреби - акти мистецтвознавської експертизи. Положення про експертну комісію та її склад затверджується Держкіно. Очолює експертну комісію голова Держкіно.

Так, наказом Держкіно від 24.06.2016 № 112 затверджений наступний склад Експертної комісії з питань розповсюдження і демонстрування фільмів: Голова ОСОБА_3 - Голова Держкіно (за посадою); члени комісії: ОСОБА_4 - медіаексперт (за згодою); ОСОБА_5 - журналіст, кінокритик (за згодою); ОСОБА_6 - програмний редактор, медіаексперт (за згодою); ОСОБА_7 - письменник, організатор кінофестивалів (за згодою); ОСОБА_8 - юрист (за згодою); ОСОБА_9 - кінопродюсер (за згодою); ОСОБА_10 - тележурналіст, продюсер (за згодою); ОСОБА_11 - медіаексперт (за згодою); ОСОБА_12 - кінокритик (за згодою); ОСОБА_13 - мистецтвознавець (за згодою); ОСОБА_14 - письменник, журналіст, сценарист (за згодою); ОСОБА_15 - телередактор, сценарист (за згодою); ОСОБА_16 - психолог, юрист (за згодою); ОСОБА_17 - режисер, актор, продюсер, телеведучий (за згодою); Стуканов Сергій Ростиславович - журналіст (за згодою); Сьомкін Сергій Вікторович - юрист (за згодою); ОСОБА_18 - письменник, медіаексперт (за згодою); Шалига Валерій Леонтійович - актор, режисер театру та кіно (за згодою); Шпилюк Олександр Семенович - кінознавець (за згодою). Технічний секретар: Беззабава Ярослава Валеріївна - головний спеціаліст відділу державного регулювання кіновідеопрокату Держкіно.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що наказ Держкіно від 29.05.2013 № 42 «Про затвердження складу Експертної комісії з питань розповсюдження і демонстрування фільмів», на який посилається позивач обґрунтовуючи неповажність складу Експертної комісії, рішення якої оскаржує, наказом Держкіно від 07.08.2014 № 74 визнаний таким, що втратив чинність.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.3., 2.4. Положення «Про Експертну комісію з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Державному агентстві України з питань кіно», затвердженого наказом Міністерства культури і туризму України від 13.06.2005 № 390, здійснюючи свої повноваження, Експертна комісія має право встановлювати індекс фільму, який визначає глядацьку аудиторію, надавати висновки, а в разі потреби - акти мистецтвознавської експертизи.

Проводячи експертизу, Експертна комісія робить висновок, у якому встановлюється, чи є досліджувані фільми такими, що пропагують війну, насильство, жорстокість, фашизм і неофашизм, спрямовані на ліквідацію незалежності України, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, приниження нації, неповагу до національних і релігійних святинь, приниження особистості, невігластво, неповагу до батьків, а також наркоманію, токсикоманію, алкоголізм та інші шкідливі звички; є фільмами порнографічного характеру.

Організаційне забезпечення роботи Експертної комісії здійснює Державне агентство України з питань кіно. Робота Експертної комісії може здійснюватись, зокрема, у формі індивідуального перегляду фільмів. При роботі Експертної комісії у формі індивідуального перегляду фільмів кожний член експертної комісії: за повідомленням технічного секретаря отримує носій із записом фільму; здійснює перегляд фільму і заповнює картку експерта, у якій обґрунтовує свою оцінку фільму і варіант висновку щодо умов розповсюдження і демонстрування фільму в Україні. Форма картки експерта наведена в додатку до цього Положення. Фільм має переглянути не менше половини загальної кількості членів Експертної комісії, які повинні заповнити картку експерта. На підставі заповнених членами Експертної комісії карток експерта технічний секретар складає протокол, яким оформлюється висновок, що затверджується головою Експертної комісії. Затверджений висновок Експертної комісії повідомляється заявнику.

При цьому, діючим законодавством у сфері телебачення та кінематографії, враховуючи повноваження Нацради щодо контролю виконання вимог такого законодавства, не обмежуються її повноваження щодо звернення до Експертної комісії за для проведення експертизи та отримання відповідного висновку.

Відповідно до Положення про Державне агентство України з питань кіно, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 404/2011 Голова Держкіно України має двох заступників, у тому числі одного першого. Голова Держкіно України, окрім іншого, затверджує розподіл обов`язків між своїми заступниками. Зазначене свідчить про наявність у Голови Держкіно права делегування (покладення) наданих йому повноважень та обов`язків на своїх заступників.

Окрім того, як вбачається з наказів Держкіно від 20.04.2017 №32-к та від 20.04.2017 № 33-к, на момент затвердження протоколу № 150 від 28.04.2017, Голова Держкіно України перебував у відрядженні (з 22.04.2017 по 30.04.2017), а виконання його обов`язків було покладено на першого заступника Голови Держкіно України, отже він мав усі законні підстави затверджувати вказаний протокол.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд вважає, що висновок Експертної комісії, оформлений протоколом № 150 від 28.04.2017, покладений у тому числі в основу прийняття спірного рішення відповідачем 1 № 1218 від 06.07.2017, складений та затверджений з дотриманням наведених норм, повноважним складом Експертної комісії, отже у суду відсутні підстави ставити під сумнів висновок експертів-членів Експертної комісії, що спростовує доводи позивача про зворотне.

Виходячи зі системного аналізу викладених законодавчих норм та обставин справи, суд вважає, що спірні рішення відповідачів прийняті ними на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України, отже відсутні правові підстави для їх скасування.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі виконали обов`язок щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви Виробничого малого підприємства «Горизонт» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович