Справа № 808/3246/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2018 рокусправа № 808/3246/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Бишевська Н.А.

судді: Добродняк І.Ю. Семененко Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Гриценко Володимира Володимировича

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2017 (суддя Калашник Юлія Вікторівна)

у справі № 808/3246/17

за адміністративним позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю.

треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр»

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

26.10.2017 ОСОБА_2 звернулась з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» , в якому просила:

- визнати протиправним рішення Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" Волкова О. Ю. щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме транзакції, здійснені:

19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 у сумі 14000 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-015-000168969 від 28.12.2015;

19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 у сумі 15000 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-015-000204860 від 16.03.2016;

- зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" Волкова О. Ю. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 29000 грн. за рахунок коштів ФГВФО ОСОБА_2, які переказані:

19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 у сумі 14000 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-015-000168969 від 28.12.2015;

19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 у сумі 15000 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-015-000204860 від 16.03.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправним не включенням ОСОБА_2 до переліку вкладників, що, в свою чергу, позбавляє особу можливості реалізувати своє право на отримання належних позивачу коштів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 р. у справі № 808/3246/17 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договори, відповідно до яких кошти в розмірі 14 000 грн. та 15 000 грн. передані у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр». 19.05.2016 р. позичені кошти повернуті на поточний рахунок позивача в ПАТ « Банк Михайлівський». Після оголошення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» позивач звернулася до банківської установи з заявою про включення до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок ФГВФО. Уповноваженою особою повідомлено позивача, що правочин з перерахування коштів в розмірі 14000 грн. та 15 000 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача визнано нікчемним. З огляду на те, що на момент прийняття рішення про ліквідацію банку грошові кошти перебували на рахунках позивача суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати правочини, укладені позивачем, нікчемними.

Дослідивши встановлені по справі обставини, з врахуванням приписів чинного законодавства, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для застосування до правочину позивача наслідків нікчемності, оскільки перевірка проведена без врахування всіх обставин фінансової діяльності позивача, та зокрема, відносин з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр»,в яких банк не був стороною, що свідчить про необґрунтованість та протиправність прийнятого рішення.

Не погодившись з постановою суду, Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" Гриценко Володимир Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 р. у справі № 808/3246/17, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції неправомірно визнав протиправним рішення Уповноваженої особи в частині визнання нікчемними транзакцій щодо рахунку, відкритого у ПАТ «Банк Михайлівський» на ім'я позивача, оскільки позивач та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" підтвердили, що договори № 980-015-000168969 від 28.12.2015 та № 980-015-000204860 від 16.03.2016 є договорами позики, а 27.04.2016 постановою Правління НБУ № 295/БТ «Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року № 917/БТ» встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження в діяльності, в тому числі: не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції застосовано нормативно-правові акти без урахування внесених змін до пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та неправомірно прирівняні до вкладу кошти, які залучені від позивача як позика до небанківської фінансової установи, де банк (ПАТ «Банк Михайлівський») не є повіреним за відповідним договором, тобто договори позики № 980-015-000168969 від 28.12.2015 та № 980-015-0.03.2016, укладені між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», є двосторонніми (без участі банку як повіреного), і по своїй природі не є вкладом згідно з Законом України "Про банки та банківську діяльність" та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому гарантії останнього з них не поширюється на ситуацію з позивачем, а кошти, зараховані 19.05.2016 на рахунок позивача на підставі нікчемних правочинів, не підлягають виплаті у зв'язку з тим, що платіжна операція з повернення фінансовою компанією коштів позивачу не має жодного відношення до банківського вкладу.

Крім того, скаржник посилається на неврахування судом першої інстанції ухвали Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 № К/800/4053, в якій зазначено, що вірним є висновок про нікчемність правочину, який укладений під час заборони з підстав віднесення банку до проблемних постановою НБУ, яка обов'язкова до виконання, а також постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017 у справі №826/15961/16, в якій встановлені наступні обставини: «В свою чергу, проведення операцій від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», ТОВ «ФК «Фінансовий центр» та ТОВ «Дортмунд Інвест» за рахунок коштів, відображених на їх рахунках внаслідок проведення вищезазначених операцій, та коштів, що обліковувались на їх поточних рахунках, щодо перерахування на поточні рахунки 14673 Фізичних осіб, відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський», коштів на загальну суму 1642 млн. грн. з призначенням платежу: «Повернення коштів згідно з договором», «оплата процентів по договору», у тому числі достроково, призвело до фактичного зменшення зобов'язань ПАТ «Банк Михайлівський» перед вищезазначеними юридичними особами та збільшення зобов'язань перед фізичними особами, які мають в ПАТ «Банк Михайлівський» поточні рахунки та в силу п. 4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладниками (фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є вкладником іменного депозитного сертифіката). При цьому, фактично грошові кошти як на рахунки вищезазначених юридичних осіб, так і на рахунки фізичних осіб не перераховувались за відсутності грошових коштів в такій кількості на рахунку ПАТ «Банк Михайлівський», натомість, вищезазначені операції проводились шляхом здійснення відповідних проводок в балансі».

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники скаржника. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників суду не повідомлені. Представник позивача підтримав в судовому засіданні вимоги щодо позову, та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 мала відкритий банківський рахунок в національній валюті в ПАТ «Банк Михайлівський» ( далі - Банк) за НОМЕР_1.

28.12.2015 між ОСОБА_2 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір № 980-015-000168969 (а. с.15, 16), за умовами п.1.1 якого ОСОБА_2 передає ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Згідно з п.1.2 договору ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» приймає від ОСОБА_2 у власність кошти на наступних умовах: сума коштів 14000 грн.; строк користування коштами 182 дня; розмір процентів за користування коштами - ставка: 27,51% річних після утримання податку з таких процентів; періодичність сплати нарахованих процентів щомісячно, 15 числа місяця (починаючи з календарного місяця, наступного за місяцем підписання договору), наступного за календарним місяцем користування коштами, а проценти за місяць в якому кошти повертаються, в т. ч. при достроковому поверненні коштів не пізніше дня повернення коштів; ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» сплачує ОСОБА_2 проценти у безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський», код банку 380935; ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» повертає ОСОБА_2 кошти у безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський».

16.03.2016 між ОСОБА_2 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір № 980-015-000204860 (а. с.1, 18), за умовами п.1.1 якого ОСОБА_2 передає ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Згідно з п.1.2 договору ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» приймає від ОСОБА_2 у власність кошти на наступних умовах: сума коштів 15000 грн.; строк користування коштами 183 дня; розмір процентів за користування коштами - ставка: 28 % річних після утримання податку з таких процентів; періодичність сплати нарахованих процентів в кінці строку користування коштами, або у випадку дострокового повернення коштів не пізніше дня повернення коштів; ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» сплачує ОСОБА_2 проценти у безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський», код банку 380935; ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» повертає ОСОБА_2 кошти у безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський».

19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зі свого рахунку на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», здійснив перерахунок коштів у розмірі 14000 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-015-000168969 від 28.12.2015» та коштів у розмірі 15000 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-015-000204860 від 16.03.2016» (а. с.39-41).

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що 22.12.2015 Постановою Правління НБУ №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" установлено факт здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" ризикової діяльності, віднесено його до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено обмеження в діяльності (а. с.47-49).

27.04.2016 Постановою Правління НБУ № 295/БТ "Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22 грудня 2015 року № 917/БТ" встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам (а. с.50, 51).

На підставі рішення НБУ від 23.05.2016 № 14/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

01.06.2016 Тимчасовою адміністрацією ПАТ "Банк "Михайлівський" складено акт №2 про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності, в якому зазначено про виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності: виконання 19.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» платіжних документів ТОВ «Інвестиційний розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 грн. (а. с.44).

Також 01.06.2016 Тимчасовою адміністрацією ПАТ "Банк "Михайлівський" винесено наказ № 42/2, яким затверджено результати перевірки правочинів, викладені в акті № 2 від 01.06.2016, відповідно до якого встановлена нікчемність правочинів та застосовано наслідки нікчемності правочинів з подальшим виданням відповідного розпорядження (а. с.43).

12.07.2016 Правлінням НБУ прийнято рішення № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський", на підставі якого, Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 12.07.2016 № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатору банку».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01.09.2016 змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», призначено Уповноваженою особою ФГВФО та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову О. Ю. з 05.09.2016.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у відповідь на запит ОСОБА_2 від 22.09.2017 щодо включення її рахунку до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ФГВФО, Уповноваженою особою листом від 27.09.2017 № ЗГ1(К)/23463 повідомлено ОСОБА_2, що в ході перевірки встановлена нікчемність правочину (транзакції) з перерахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», та в силу положень ст.215 ЦК України та п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_2 не включена до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (а. с.20).

При цьому Уповноваженою особою додано, що повідомлення про нікчемність правочину (транзакції) № ЗГ1/12152 від 26.01.2017 надсилалось на адресу ОСОБА_2

ОСОБА_2, вважаючи порушеним її право на відшкодування коштів в розмірі 29000 грн. за рахунок коштів ФГВФО, звернулась до суду із вказаним позовом

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" Гриценка В. В. не підлягає задоволенню з таких підстав:

Як вбачається з вищенаведених обставин справи, відповідачем не включено ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду через те, що правочини (транзакції) з перерахування коштів на рахунок позивача, на думку відповідача, є нікчемними в силу приписів п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не породжують виникнення у позивача права власності на грошові кошти в розмірі 29000 грн.

Таким чином, з'ясуванню судом підлягало питання наявності/відсутності зазначених відповідачем підстав для визнання правочинів (транзакції) з перерахування коштів на рахунок позивача нікчемними.

Суд першої інстанції встановив відсутність у Уповноваженої особи підстав для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритого в Банку розрахункового рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача, оскільки положення статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачають, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину, в той час як договори №980-015-000168969 від 28.12.2015 та № 980-015-000204860 від 16.03.2016 укладені між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ОСОБА_2, і відповідні транзакції вчинені 19.05.2016 саме на умовах вказаних договорів. І Банк, виконуючи розрахункові документи ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом - ОСОБА_2, забезпечуючи рух коштів від ініціатора ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» до отримувача переказу, тобто позивача.

Додатково суд першої інстанції звернув увагу на передбачене договором про обслуговування банком банківського рахунку право Банку відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку, чого ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій не встановив, а тому операції по перерахунку коштів були правомірними.

За приписами ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, переглядаючи постанову суду першої інстанції у відповідності до вимог ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції з огляду на наступне:

Спірні відносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452) та Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 № 14, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, яким затверджено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення № 14).

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (в редакції на момент виникнення спірних відносин, далі - Закон № 4452) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону № 4452 вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому перелік підстав, за наявності яких Фонд не відшкодовує коштів за вкладами зазначено у частині 4 статті 26 Закону № 4452.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами наведений у статті 27 Закону № 4452, за приписами ч.ч.1-3 якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.28 Закону № 4452 Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своєму офіційному веб-сайті про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону № 4452 під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

В свою чергу у ч.6 ст.36 Закону № 4452 зазначено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо:

1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті;

5) виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Згідно з п.п.1, 3, 4, 11 ч.2 ст.37 Закону № 4452 Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право:

вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

У ч.2 ст.38 Закону № 4452 встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У відповідності до п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону № 4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.38 Закону № 4452 Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

За приписами п.п.1-3 р.ІІІ Положення № 14 Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду:

перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі - Перелік) (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-8, 11 частини четвертої статті 26 Закону.

Переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів: 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файла «N»; 7, 8 і 11 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файла «М».

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах суми граничного розміру відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації, така сума відшкодування включається до Переліку.

При цьому у п.5 р.ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація надається окремими файлами залежно від її типу.

Отже, уповноважена особа ФГВФО наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в неплатоспроможному банку за рахунок коштів Фонду.

При цьому процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою ФГВФО переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою ФГВФО сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Разом з тим, за приписами ч.ч.1, 2 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами (ч.1 ст.1067 ЦК України).

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Також за визначенням п.1.37 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III розрахунково-касове обслуговування - послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами;

Як зазначено вище, відповідачем не спростовується та підтверджується матеріалами справи, що до запровадження у ПАТ «Банк Михайлівський» тимчасової адміністрації позивачу у ПАТ «Банк Михайлівський» був відкритий розрахунковий рахунок на підставі відповідного договору і 19.05.2016 на цей розрахунковий рахунок зараховано позичені кошти на суму 29000 грн., які надійшли позивачці від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на виконання договорів № 980-015-000168969 від 28.12.2015 та № 980-015-000204860 від 16.03.2016.

При цьому договір банківського рахунка, за яким відкритий ОСОБА_2 рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський», нікчемним не визнавався.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Уповноважена особа ФГВФО Волков О. Ю. не включив ОСОБА_2 до Переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду у зв'язку з тим, що транзакції, здійснені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 щодо перерахування коштів на суму 29000 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 є нікчемними в силу ст.ст.215, 216 ЦК України та п.п.7-9 ч.3 ст.29 Закону № 4452 (а. с.20).

Як вбачається з вищенаведеного листа від 27.09.2017, відповідач фактично визнав нікчемними перекази коштів (транзакції), тобто розрахункові банківські операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший.

За визначенням ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.ч.2, 5 ст.202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

В свою чергу, стаття 215 ЦК України встановлює підстави для визнання правочину недійсним, а стаття 216 цього Кодексу - правові наслідки визнання правочину недійсним.

За визначенням статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III розрахункові банківські операції - рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи.

Також за визначенням п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Отже, здійснена 19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» розрахункова банківська операція з перерахування коштів на суму 29 000 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 у ПАТ «Банк Михайлівський», являється лише свідченням руху певної суми коштів з одного банківського рахунку на інший, і не є правочином у розумінні приписів Цивільного кодексу України.

Наведе свідчить про протиправність визнання відповідачем нікчемним вищевказаних транзакцій з посиланням на положення чинного законодавства (ст.215 ЦК України та п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону № 4452), які стосуються виключно правочинів, і, як наслідок, про відсутність законних підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду через зазначену нікчемність.

Крім того, проаналізувавши положення п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону № 4452, колегія суддів дійшла висновку про вірність позиції суду першої інстанції дійшов про те, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину, в той час як договори № 980-015-000168969 від 28.12.2015 та № 980-015-000204860 від 16.03.2016 укладені між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ОСОБА_2 відповідні транзакції вчинені 19.05.2016 саме на умовах цих договорів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з задоволенням судом першої інстанції позовної вимоги про визнання протиправним рішення Уповноваженої особи щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме транзакцій, здійснених 19.05.2016 згідно з договором № 980-015-000168969 від 28.12.2015 та згідно з договором № 980-015-000204860 від 16.03.2016 , а також з задоволенням судом першої інстанції позовної вимоги про зобов'язання відповідача надати Фонду додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 29000 грн. за рахунок коштів ФГВФО ОСОБА_2, які переказані 19.05.2016 за вказаними договорами.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції неправомірно визнав протиправним рішення Уповноваженої особи в частині визнання нікчемними вищевказані транзакцій, оскільки договори № 980-015-000168969 від 28.12.2015 та № 980-015-000204860 від 16.03.2016 є договорами позики, а постановою Правління НБУ від 27.04.2016 № 295/БТ «Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року № 917/БТ» встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження в діяльності, в тому числі: не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам, колегією суддів до уваги не приймаються у зв'язку з тим, що зазначені обмеження щодо здійснення кредитних операцій з юридичними особами встановлені безпосередньо для Банку.

Крім того, доводи скаржника про те, що судом першої інстанції застосовано нормативно-правові акти без урахування внесених змін до пункту 15 Прикінцевих положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та неправомірно прирівняні до вкладу кошти, які залучені від позивача як позика до небанківської фінансової установи, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки Уповноваженою особою не обґрунтовувалось не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та визнання правочинів (транзакцій) нікчемними саме тим, що кошти, які залучені від позивача як позика, не є вкладом.

Також не приймаються до уваги посилання скаржника на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 № К/800/4053 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017 у справі № 826/15961/16, оскільки вказані судові рішення не встановлюють обставин, які є спірними у даній адміністративній справі.

Стаття 316 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, і доводи апеляційної скарги Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" Гриценка В. В. не спростовують висновку суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Гриценка Володимира Володимировича на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 р. у справі № 808/3246/17 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 р. у справі № 808/3246/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко