Справа № 426/3894/18
Суддя: Попова О. М.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 426/3894/18
РІШЕННЯ

іменем України

22 травня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

в складі головуючого - судді Попової О.М.

за участі секретаря судового засідання - Філіпенко А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове справу № 426/3894/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Рядового поліції Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить визнати дії відповідача такими, що не відповідають закону щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення та скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАА №294693 від 14.02.2018р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, провадження у справі закрити. Позовні вимоги обґрунтував тим, що постанова відповідачем складена не законно, оскільки під час складення постанови не дотримано вимог законодавства. Крім того, постанова повинна складатися в приміщенні органу поліції, а не в умовах вулиці. Йому не надали можливість скористатися правами, передбаченими законодавством, не вказали докази по справі, не надали можливість скористатися правовою допомогою.

В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву, в якій просив справу за його позовом розглянути без його присутності, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач в судове засіданні не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглянути без його участі, у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві, а саме посилаючись на те, що діяв відповідно до вимог законодавства.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2018р. ОСОБА_3, Інспектором, Рядовим поліції Управління патрульної поліції в Луганській області ГУ НП в Луганській області, була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА №294693, про притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. , в якій визначено, що ОСОБА_1 14.02.2018р. о 10.01 год. у м. Сєвєродонецьку, керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 чим порушив п.8.4 ПДР порушення вимог заборонених знаків. Стаття 122 ч 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення вимог цієї статті, відповідачем докази до постанови долучені не були.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Ці обставини відповідачем при винесенні постанови та штрафу враховані не були.

Позивач у справі під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладалася, але всупереч ст. 258 КУпАП відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача, хоча зобовязаний був це зробити, чим безпосередньо порушив вимоги ст. 258 КУпАП.

Крім того, під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення на місці, приблизно через 1 хвилину після перевірки документів, а не в приміщенні відділу поліції, відповідач позбавив позивача можливості для захисту своїх прав.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Згідно із ст. 71 КАС УКраїни в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідачем до суду не надано доказів правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, заперечень проти адміністративного позову до суду також не надано.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Такий висновок суду підтверджується поясненнями позивача, а саме тим, що першочергово йому було не було пояснено, через що його зупинили, а потім, коли він заявив клопотання про необхідність скористуватися правовою допомогою, складено постанову.

Отже відповідач, вирішуючи питання про наявність у позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, не зясував в повній мірі обставини справи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі. Вищевикладені обставини є підставою для повного задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 9, 17, 69, 104, 110, 117-118, 158-163 КАС України,ст.ст. 9, 33, 152, 251, 254, 258, 280,283, 287, 288 КУпАП суд, -

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора рядового поліції Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії Інспектора Рядового поліції Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 такими, що не відповідають закону.

Скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА №294693 від 14.02.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності , а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Попова