Справа № 308/7235/17
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7235/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Закарпатської митниці ДФС, виконуючого обовязки начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_6 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1582/30500/17 від 18.07.2017 року, винесену в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 470 МК України (далі Постанова), винесену відносно нього у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Постановою його визнано винним за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки при винесенні Постанови неповно зясовано обставини справи, зокрема щодо типу, марки, моделі автомобіля, який, нібито, був ним ввезений 23.03.2016 року на митну територію України. Відтак, не зясовано та не встановлено обєкту порушення митних правил. Ані оскаржувана Постанова, ані протокол про порушення митних правил не містять посилання на жоден доказ, який би вказував, що саме він є власником чи законним користувачем такого автомобіля, що вказує на те, що він не може вважатися належним субєктом правопорушення. Окрім того, правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України не є триваючим, а тому на момент винесення постанови шестимісячний строк з дня вчинення правопорушення сплив.

У судовому засіданні представник позивача позові підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, заявлене клопотання про повернення помилково сплаченого судового збору.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства, уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення. Позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить суд відмовити в задоволенні даного позову повністю.

З письмових заперечень відповідача, які надійшли через канцелярію суду випливає, що 15.06.2017 року о 22 год. 12 хв. в зону митного контролю на ділянку «Вїзд в Україну» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Opel Astra», номерний знак «PK962DU», в якому в якості пасажира слідував гр. ОСОБА_5 під час здійснення митних формальностей, внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно гр. ОСОБА_5 наявне орієнтування. В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних: АСМО «Інспектор», ЄАІС ДФС України, було встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 23.03.2016 року ввіз на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «транзит» автомобіль з номерним знаком Польської Республіки «WA03478», номер кузова НОМЕР_1. Громадянин України ОСОБА_5 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, а саме вищезазначеного транспортного засобу, який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше, ніж на десять днів. Дії гр. ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч. 3 ст. 470 МК України, складено протокол про порушення митних правил №1582/30500/17 від 15.06.2017 року. Під час розгляду протоколу гр. ОСОБА_5 був присутній, підтвердив факт не вивезення ним транспортного засобу за межі території України у встановлені законодавством строки. Окрім того, надав копію висновку Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 03.07.2017 року згідно з яким, він дійсно ввіз автомобіль з номерним знаком Польської Республіки «WA03478», на прохання його знайомого гр. ОСОБА_7. Будь-яких документів, які б підтверджували неможливість вивезення автомобіля у встановлений строк, гр. ОСОБА_5 ані під час складання протоколу, ані під час розгляду справи про порушення митних правил не надав. Із заявою про продовження терміну транзиту до митниці не звертався. Оскаржуваною Постановою громадянина України ОСОБА_5 на підставі та у порядку, що встановлені законом, було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

З Постанови в справі про порушення митних правил №1582/30500/17 від 18.07.2017 року судом встановлено, що 15.06.2017 року о 22 год. 12 хв. в зону митного контролю на ділянку «Вїзд в Україну» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Opel Astra», номерний знак «PK962DU», в якому в якості пасажира слідував гр. ОСОБА_5 під час здійснення митних формальностей, внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно гр. ОСОБА_5 наявне орієнтування. В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних: АСМО «Інспектор», ЄАІС ДФС України, було встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 23.03.2016 року ввіз на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «транзит» автомобіль з номерним знаком Польської Республіки «WA03478», номер кузова НОМЕР_1. Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, та в ході опитування гр. ОСОБА_5 було зясовано, що зазначений транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України. Станом на 15.06.2017 року термін перебування вищезазначеного транспортного засобу на митній території України перевищено більше, ніж на десять діб. При розгляді справи про порушення митних правил гр. ОСОБА_5 був присутній, підтвердив факт не вивезення вищезазначеного транспортного засобу за межі території України у встановлені законом троки. Окрім того, надав копію висновку Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 03.07.2017 року згідно з яким, він дійсно ввіз автомобіль з номерним знаком Польської Республіки «WA03478», на прохання його знайомого гр. ОСОБА_7. Будь-яких заперечень щодо складеного відносно нього протоколу про порушення митних правил не висловлював. Документів, які б підтверджували неможливість дотримання терміну транзиту у звязку з дією обставин непереборної сили гр. ОСОБА_5 не надав. Таким чином, на підставі протоколу про порушення митних правил №1582/30500/17 від 14.06.2017, пояснень гр. ОСОБА_5, доповідної записки інспектора митниці ОСОБА_8, інших документів, які містяться у матеріалах справи про ПМП, громадянина України ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч . 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Факт ввезення 23.03.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «транзит» автомобіль з номерним знаком Польської Республіки «WA03478», номер кузова НОМЕР_1, позивачем гр. України ОСОБА_5 та його представником фактично не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо такого ними не надавалося.

Судом також встановлено, що за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску та Обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення, громадянином ОСОБА_5 (паспорт FC156861) ввезено 23.03.2016 року у митному режимі «транзит» з метою «особистого користування» транспортний засіб вантажний автомобіль з номерним знаком Польської Республіки «WA03478», номер кузова НОМЕР_1.

Посилання представника позивача на не зазначення у Постанові типу, марки, моделі автомобіля, оцінюється судом критично, оскільки у Постанові вказані ідентифікуючі ознаки автомобіля (зокрема, номер кузова (vin-code), які дозволяють його однозначно ідентифікувати.

Як випливає з письмових пояснень гр. ОСОБА_5 від 15.06.2017 року: «Щодо не вивезення автомобіля з номерним знаком Польщі «WA03478», vin WDB9036611R180975, то «чоловік, якого він не може згадати, попросив завести цю машину і сказав, що машину вивозити не потрібно».

Відповідно до ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено Кодексом.

У відповідності до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з положеннями ст. 318 МК України, зокрема, органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема: перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст.335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

Відповідно до ч. 1 ст. 335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості, зокрема, при перевезенні автомобільним транспортом - документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 МК України, проведення передбачених Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення.

Відповідно до п. 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, зокрема, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону.

На підставі наведеного, транспортний засіб з номерним знаком Польської Республіки «WA03478», номер кузова НОМЕР_1, був оформлений у митному відношенні на підставі поданих до митного контролю документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України та відповідальність за порушення митних правил, регулюються Митним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України (далі МК України), громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 1 ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 95 МК України встановлюються строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Суд також зазначає, що в силу приписів ст.ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п.4 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2015 року (з наступними змінами та доповненнями), такий автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку.

Диспозиція ч. 3 ст. 470 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Санкція даної норми передбачає накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Виходячи з аналізу наведеної норми, можна прийти до висновку, що перелік триваючих порушень митних правил не є вичерпним.

Згідно з розясненнями Міністерства юстиції України від 01.12.2003 №22-34-1465, від 17.07.2007 № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обовязків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обовязок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України починається з моменту закінчення визначеного строку для вивезення автомобіля, ввезеного в режимі «транзит» і триває упродовж всього часу невиконання вимоги.

З огляду на те, що гр. ОСОБА_5 перевищив встановлений статтею 95 МК України транзитний строк доставки автомобіля, що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб, в його діях наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем надані докази правомірності притягнення громадянина України ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України. Адміністративне стягнення накладено відповідно до санкції вказаної статті.

Згідно ст. 522 МК України справу про порушення митних правил розглянув уповноважений орган. При винесенні постанови дотримані вимоги ст.ст. 523-527 МК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Що стосується клопотання позивача про повернення помилково сплаченого судового збору, то суд вважає, що таке підлягає до задовольняння з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 487 Митного кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, висловленому у постанові від 31 січня 2017 року у справі №298/1232/15-а, у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КпАП, статей 2-4 Закону № 3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору. КпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 13 грудня 2016 року (справа № 21-1410а16).

Як встановлено судом, при подачі позову до суду позивачем ОСОБА_5 сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень), що підтверджується оригіналом квитанції №НОМЕР_2 від 28.07.2017 року.

З огляду на вищенаведене, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання зазначеного позову, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу ОСОБА_5 слід повернути суму судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень), сплаченого відповідно до квитанції №НОМЕР_2 від 28.07.2017 року в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На підставі ст. 288 КУпАП, ст. ст. 90, 95, 102, 381, 467, 470, МК України, керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 242, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Закарпатської митниці ДФС, виконуючого обовязки начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_6 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області (88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3) повернути ОСОБА_5 слід повернути суму судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень), сплаченого відповідно до квитанції №НОМЕР_2 від 28.07.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9