Справа № 826/6057/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 березня 2018 року № 826/6057/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом 1. ОСОБА_1 2. ОСОБА_2 3. ОСОБА_3 4. ОСОБА_4 5. ОСОБА_5
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича
третя особа проФонд гарантування вкладів фізичних осіб визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1, ОСОБА_1), ОСОБА_2 (далі - позивач-2, ОСОБА_2), ОСОБА_3 (далі - позивач-3, ОСОБА_3), ОСОБА_4 (далі - позивач-4, ОСОБА_4), ОСОБА_5 (далі - позивач-5, ОСОБА_5) звернулись до Окружного адміністративного суду місті Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач, уповноважена особа), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просили:

1. визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (наказ тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» № 42/2 від 01.06.2016 р. «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними») про нікчемність правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів:

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-046-000232594 від 04.05.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 1 032,78 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-046-000232594 від 04.05.2016», на рахунок НОМЕР_7, що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 110 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-078-000239878 від 16.05.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 162,30 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-078-000239878 від 16.05.2016», на рахунок НОМЕР_8, що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 150 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000235303 від 10.05.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 885,23 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000235303 від 10.05.2016», на рахунок НОМЕР_9, що належить ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 70 430,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000171502 від 05.01.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 203,98 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000171502 від 05.01.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 93 348,89 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000216778 від 05.04.2016», переказу коштів (транзакції) здійсненого ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 910,62 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000216778 від 05.04.2016», на рахунок НОМЕР_10 та НОМЕР_11, що належить ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-046-000241069 від 17.05.2016» на рахунок НОМЕР_12, що належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5), переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 69,68 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-046-000241069 від 17.05.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5) 20.05.2016 р. в сумі 22.98 грн. з призначенням платежу «Повернення %% відповідно до угоди № 200338575 від 10.09.2015 р. за 13.05.2016-19.05.2016», на рахунок НОМЕР_13, що належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5).

2. зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію (зміни та доповнення до Переліку рахунків вкладників) про:

ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 101 033,32 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-046-000000715 від 05.08.2015 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 110 162,30 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-078-000000834 від 16.05.2016 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 150 885,85 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-034-000001564 від 21.10.2015 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 163 789,49 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-034-000000813 від 07.04.2015 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 100 092,66 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-046-000000463 від 18.05.2015 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не включено позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, без законодавчо мотивованої причини для цього. При цьому, переказ грошових коштів здійснено між позивачами та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», а не на користь банку чи між банком на користь іншої особи, а тому уповноважена особа не мала повноважень для визнання оскаржуваних переказів нікчемними.

Під час судового розгляду справи представником позивачів заявлені позовні вимоги підтримано у повному обсязі, які останній просив суд задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач, третя особа в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

При цьому, відповідачем через канцелярію суду подано письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що операції на банківському рахунку позивача, які мали місце 19.05.2016, мають ознаки нікчемності, про що позивача повідомлено належним чином.

Третя особа також заперечила проти позову з підстав наведених у запереченні, що залучено до матеріалів справи.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017, а рішення постановлене з урахуванням п. 10 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, між позивачем-1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» від 05.08.2015 № 980-046-000000715, відповідно до якого банк за ініціативою клієнта відкрив останньому на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_7 у гривні для зберігання грошей клієнта.

19.05.2016 р. ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» здійснено переказ коштів на користь позивача-1 в сумі 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-046-000232594 від 04.05.2016», переказу коштів (транзакції) в сумі 1 032,78 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-046-000232594 від 04.05.2016», на рахунок НОМЕР_7 відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів у загальній сумі 101 032,78 грн. підтверджується випискою по особовому рахунку позивача-1 за період з 19.05.2016 р. по 08.11.2016 р.

16.05.2016 р. між позивачем-2 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» № 980-078-000000715, відповідно до якого банк за ініціативою клієнта відкрив останньому на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_8 у гривні для зберігання грошей клієнта.

ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 р. здійснено переказ коштів на користь позивача-2 в сумі 110 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-078-000239878 від 16.05.2016», а також в сумі 162,30 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-078-000239878 від 16.05.2016», на рахунок НОМЕР_8 відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів у загальній сумі 110 162,30 грн. підтверджується випискою по особовому рахунку позивача-2 за період з 19.05.2016 р. по 21.07.2016 р.

21.10.2015 р. між позивачем-3 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» № 980-034-000001564, відповідно до якого банк за ініціативою клієнта відкрив останньому на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_9 у гривні для зберігання грошей клієнта.

ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 р. здійснено переказ коштів в сумі 150 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000235303 від 10.05.2016», переказу коштів (транзакції), а також в сумі 885,23 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000235303 від 10.05.2016», на рахунок НОМЕР_9 відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів у загальній сумі 150 885,23 грн. підтверджується випискою по особовому рахунку позивача-3 за період з 04.05.2016 р. по 18.08.2016 р.

07.04.2015 р. між позивачем-4 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» № 980-034-000000813, відповідно до якого банк за ініціативою клієнта відкрив останньому на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_10 у гривні для зберігання грошей клієнта.

19.05.2016 р. ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховано 70 430,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000171502 від 05.01.2016», а також 203,98 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000171502 від 05.01.2016», крім того, ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» того ж дня перераховано 93 348,89 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000216778 від 05.04.2016», а також 910,62 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000216778 від 05.04.2016», на рахунок позивача-4 НОМЕР_10, НОМЕР_11 відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів підтверджується виписками по особовим рахункам позивача-4 за період з 19.05.2016 р. по 23.05.2016 р.

18.05.2015 р. між позивачем-5 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» № 980-046-000000463, відповідно до якого банк за ініціативою клієнта відкрив останньому на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_12 у гривні для зберігання грошей клієнта.

ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 р. перераховано 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-046-000241069 від 17.05.2016», а також 69,68 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-046-000241069 від 17.05.2016» на рахунок позивача-5 НОМЕР_12, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський». 20.05.2016 р. позивачем-5 внесено 22.98 грн. з призначенням платежу «Повернення %% відповідно до угоди № 200338575 від 10.09.2015 р. за 13.05.2016-19.05.2016», на рахунок НОМЕР_13, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів підтверджується виписками по особовим рахункам позивача-5 за період з 19.05.2016 р. по 31.10.2016 р.

У той же час, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» від 23.05.2016 №14/БТ, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» від 23.05.2016 №812, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 строком на 1 місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016р.р.

У подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 12.07.2016 №124-рш, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 12.07.2016 №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 з 13.07.2016 по 12.07.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 №1702 повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016 включно.

Як вбачається з рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський», оформленого наказами від 01.06.2016 №42/1 і № 42/2, визнано нікчемними правочини (транзакції), перелік яких викладено в Акті № 3 і № 2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, з виконання 19.05.2016 р. платіжних документів ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (код за ), ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) по перерахуванню коштів, на рахунки 2445 і 12160 фізичних осіб відповідно, у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись з рішеннями відповідач щодо визнання правочинів з перерахування коштів нікчемними, позивачі звернулись з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.12р. № 4452-VI (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 4452-VI).

Згідно з частинами 1,2 статті 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI - є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

У даному випадку позивачі є вкладниками в розумінні Закону № 4452-VI, оскільки між банком та позивачами були укладені договори банківських рахунків на які, власне, було перераховано ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», ТОВ «Кредитно-івестиційний центр» відповідні суми грошових коштів.

Статтею 27 Закону № 4452-VI встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, за змістом якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За загальним правилом недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається ( частина 2 ст.215 ЦК України).

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (ч. 3 ст. 38 Закону 4452-VI).

Також згідно ч. 3 ст. 36 Закону № 4452-VI є нікчемними правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду (частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI).

Отже, за Законом № 4452-VI уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком на предмет виявлення серед них нікчемних.

Відповідно до пункту першого частини 4 статті 38 Закону № 4452-VI, Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті тягне за собою певні правові наслідки для того, кого воно стосується (частина п'ята статті 38 Закону № 4452-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 16.07.2015 р. N 629-VIII).

Беручи до уваги викладене, відсутні підстави вважати, що спірні правовідносини не порушують прав позивачів, адже віднесення правочинів до нікчемних тягне за собою невключення позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, а відтак - невиплату гарантованої суми коштів.

Разом з тим, за змістом вищенаведених норм Закону № 4452-VI, право перевірки правочинів на предмет перевірки виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Відповідачем жодними доказами не підтверджено наявність визначених ч.3 ст. 38 Закону № 4452-VI підстав для визнання правочину з перерахування коштів нікчемним. У свою чергу, таких підстав судом не встановлено.

Окрім того, як зазначалось вище, за Законом № 4452-VI уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів, вчинених (укладених) саме банком на предмет виявлення серед них нікчемних, а не правочинів, укладених між фізичними та юридичними особами, а тому відповідачем з перевищенням визначених законом меж повноважень визнано нікчемними правочини з перерахування коштів з поточних рахунків ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський» на рахунки позивачів.

Як встановлено вище, до запровадження тимчасової адміністрації на відкриті у банку рахунки позивачів надійшли відповідні суми грошових коштів.

При цьому, зарахування на банківський рахунок фізичної особи грошових коштів від третьої особи не суперечить вимогам чинного законодавства.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України врегульовано Законом України від 05.04.2001р. № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон № 2346-ІІІ).

Так, відповідно до п. 1.24 статті 1 цього Закону переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

У свою чергу, згідно з п. 1.15 ст. 1 цього ж Закону, ініціатором є - особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу.

Згідно п.1.23 вказаної норми, отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі.

Частиною 2 пункту 1.6. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою НБУ №22 від 21.01.04р., зареєстрованої в Мін'юсті 29.03.2004р. за № 377/8976, банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд.

У свою чергу, відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1.7. Інструкції визначено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків(включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Частиною 5.2 статті 5 Закону № 2346-III визначено, що відносини між суб'єктами переказу регулюються на підставі договорів, укладених між ними з урахуванням вимог законодавства України.

У даному випадку, у суду відсутні підстави вважати, що відносини між суб'єктами переказу суперечать вимогам законодавства України.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону № 2346-III, під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним:

для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника;

для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до пункту 30.1. статті 30 Закону № 2346-III, переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Матеріали справи містять виписки по особовим рахункам позивачів за відповідні періоди, які підтверджують факти зарахування на поточний рахунок позивачів грошових коштів, що не заперечується та не спростовано відповідачем.

За наведених обставин та правових норм, у суду відсутні підстави не приймати до уваги вказані докази у справі, як і відсутні правові підстави для висновку про нікчемність правочинів, укладених між суб'єктами переказу коштів.

Окружний адміністративний суд міста Києва зважає на те, що грошові кошти були перераховані на рахунки позивачів до запровадження тимчасової адміністрації, що також виключає висновки про порушення вимог Закону № 4452-VI.

Посилання відповідача на постанову НБУ №917/БТ від 22.12.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», якою були встановлені обмеження щодо здійснення кредитних операцій - не заслуговують на увагу, з огляду на те, що така постанова адресована посадовим особам банку, а не владникам, відтак невиконання посадовими особами банку постанови НБУ, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність правочину.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивачі не могли знати про встановлені для ПАТ «Банк Михайлівський» обмеження.

Щодо посилань відповідача на обставини встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017р. у справі №826/15961/16, суд звертає увагу, що такі не мають преюдиційного значення при вирішенні даної справи в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки встановлені у іншій справі, з іншими підставами та предметом позову.

З урахуванням викладеного, суд вказує, що уповноваженою особою, як суб'єктом владних повноважень, не наведено дійсних обставин, за наявності яких можливо стверджувати про нікчемність досліджуваних операцій, відтак, відповідачем не виконано покладений на нього обов'язок доказування правомірності власних рішень, дій чи бездіяльності, визначений положеннями ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене з метою належного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за доцільне визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (наказ тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» № 42/2 від 01.06.2016 р. «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними») про нікчемність правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів, в частині, що стосується позивачів, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В той же час, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати Наказ Уповноваженої особи №42/1 від 01.06.2016, в частині, що стосується ОСОБА_4, адже як вбачається з повідомлення Уповноваженої особи №ЗГ1(К)/18497 від 21.04.2017, ОСОБА_4 повідомлено про нікчемність транзакції з переказу коштів не лише від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (Наказ №42/2 від 01.06.2016), а й від ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», а саме Наказом №42/1 від 01.06.2016 і застосовано наслідки нікчемності правочинів з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр».

Стосовно позовних вимог про зобов'язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію (зміни та доповнення до Переліку рахунків вкладників), Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

При вирішені спору в цій частині позовних вимог, суд враховує зміну порядку відшкодування коштів за вкладами та внесення відповідних змін до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, згідно з нормами статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення), вбачається, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку рахунків до Фонду, а у разі, необхідності, надання до Фонду доповнення до переліку рахунків, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку рахунків Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру); 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру).

Разом з тим, зміни у законодавстві не є підставою для відмови у позові чи для часткового задоволення позову за умови відповідності заявлених вимог суті спору та процедурі відшкодування за вкладами.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом зобов'язання Уповноважену особу надати до Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків про збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, щодо позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для не включення позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Окремо суд вважає за необхідне висловитись щодо підсудності даного спору адміністративному суду.

Суду відома позиція Верховного суду України, викладена у постановах від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15 та від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14, згідно з якою на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства; разом з тим, на думку суду, така позиція є помилковою, виходячи із наступного.

Висновок Верховного Суду України зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку, належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Проте, на думку суду, застосування норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у контексті спірних правовідносин є помилковим, виходячи з такого.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Пункт 2 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

З наведеного слідує, що Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з цим, частиною третьою статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Суд звертає увагу, на те, що спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним Законом, що визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України.

Частина восьма статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на банки не поширюється.

У свою чергу норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачають особливу процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку, відмінну від порядку ліквідації банкрута, яка здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: виведення неплатоспроможного банку з ринку здійснюється на підставі відповідної постанови Правління Національного банку України за правилами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не передбачає порушення справи про банкрутство в господарському суді.

Суд також зауважує, що за суб'єктним складом відповідачів та характером виконуваних ними функцій дана справа є публічно-правовим спором.

Так, згідно з частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до визначення пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, спір набуває ознак публічно-правового за наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, які виконують владні управлінські функції.

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частина перша статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює зокрема такі функції: здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що Фонд та уповноважена особа Фонду виконують управлінські владні функції, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у тому числі по виконанню дій із забезпечення виведення банку з ринку та організації виплат відшкодувань за вкладами.

Зазначене кореспондується із позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", а саме у пункті 25 зазначеної постанови Пленум Вищого адміністративного суду України вказав наступне: "Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України".

Крім того, з урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини виникли між вкладником, Фондом і його Уповноваженою особою як наслідок запровадження процедури ліквідації банку, а не у межах процедури банкрутства, та без участі банку, як боржника

Отже, суд приходить до висновку, що даний спір з приводу виконання відповідачами владних управлінських функцій є публічно-правовим та має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Суд виходить з наступного.

Як передбачено ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Пунктом 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Враховуючи зазначені положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в контексті ч.1 ст.139 КАС України, Суд вважає за правильне присудити судові витрати у формі судового збору на користь позивача за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», оформлені Наказами тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 № 42/2, № 42/1 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними») про нікчемність правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів, щодо:

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-046-000232594 від 04.05.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 1 032,78 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-046-000232594 від 04.05.2016», на рахунок НОМЕР_7, що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 110 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-078-000239878 від 16.05.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 162,30 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-078-000239878 від 16.05.2016», на рахунок НОМЕР_8, що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 150 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000235303 від 10.05.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 885,23 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000235303 від 10.05.2016», на рахунок НОМЕР_9, що належить ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 70 430,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000171502 від 05.01.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 203,98 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000171502 від 05.01.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 93 348,89 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-034-000216778 від 05.04.2016», переказу коштів (транзакції) здійсненого ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 910,62 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-034-000216778 від 05.04.2016», на рахунок НОМЕР_10 та НОМЕР_11, що належить ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4);

- переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 100 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-046-000241069 від 17.05.2016» на рахунок НОМЕР_12, що належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5), переказу коштів (транзакції), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 69,68 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-046-000241069 від 17.05.2016», переказу коштів (транзакції), здійсненого ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5) 20.05.2016 р. в сумі 22.98 грн. з призначенням платежу «Повернення %% відповідно до угоди № 200338575 від 10.09.2015 р. за 13.05.2016-19.05.2016», на рахунок НОМЕР_13, що належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5).

3. Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків про збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, про:

ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 101 033,32 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-046-000000715 від 05.08.2015 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 110 162,30 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-078-000000834 від 16.05.2016 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 150 885,85 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-034-000001564 від 21.10.2015 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 163 789,49 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-034-000000813 від 07.04.2015 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.);

ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 100 092,66 грн. на підставі договору банківського рахунку № 980-046-000000463 від 18.05.2015 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.).

4. Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 79000, АДРЕСА_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,70 (одна тисяча сто дві грн 70 коп.) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, адреса: 04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17).

5. Присудити на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6, адреса: 79000, АДРЕСА_2) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,70 (одна тисяча сто дві грн 70 коп.) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, адреса: 04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17).

6. Присудити на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, адреса: 79000, м. Львів, вул. Загірна, 30) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,70 (одна тисяча сто дві грн 70 коп.) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, адреса: 04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17).

7. Присудити на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4, адреса: 79000, АДРЕСА_3) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,70 (одна тисяча сто дві грн. 70 коп.) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, адреса: 04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17).

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович