Справа № 825/1623/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/1623/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
за участі секретаря - Гайдука С.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Карпенко М.О.,
представника відповідачів - Лотоцького А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання неправомірними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 30.03.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та просить:
- визнати неправомірним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.02.2018 № 3-РС про звільнення його у запас відповідно до п. ''е'' (через службову невідповідність) з урахуванням пп. ''е'' п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' (через службову невідповідність осіб рядового, начальницького і старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків);
- визнати неправомірним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 від 26.02.2018 № 31 про виключення його зі списків особового складу, всіх видів забезпечення та направлення для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- визнати неправомірним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.01.2018 № 56 про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді ''суворої догани'';
- визнати неправомірним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 від 12.02.2018 № 23 про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді ''суворої догани'';
- стягнути з відповідачів грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.02.2018 по день фактичного поновлення на посаді.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що накладені дисциплінарні стягнення у вигляді суворих доган, складення протоколу про військове правопорушення та звільнення зі служби у зв`язку із службовою невідповідністю є неправомірними, так як в його діях відсутній склад дисциплінарних проступків чи адміністративного правопорушення. Окрім того, відповідачами порушено процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, визначену Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Зокрема, наказ військового комісара Борзнянського РВК від 12.02.2018 № 23 про накладення дисциплінарного стягнення був доведений до нього лише 26.02.2018, а не в день винесення. Сувора догана, згідно картки стягнень, накладена 29 січня 2018 року наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 № 56 за невихід на зв`язок 11 січня 2018 року, коли позивач перебував на лікарняному і не міг виконувати службові обов`язки. Оголошено вказану сувору догану 22 січня 2018 року, коли він перебував у відпустці. Ніяких бесід після накладення суворих доган з ним ніхто не проводив, пояснень не вимагав, з доганами не ознайомлював.
Щодо інкримінованих йому порушень пояснив, що 13.02.2018 він в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Алкоголь вживав напередодні. Зранку в нього підвищився артеріальний тиск, погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він збирався йти до лікарні, про що повідомив свого керівника. Освідування в Борзнянській ЦРЛ проведено під психологічним тиском та примусом його безпосередніх керівників. Також зазначив, що службові обв`язки він виконував належно, зокрема, про несправність радіостанції неодноразово повідомляв військовому комісару та навіть намагався полагодити її за власний кошт.
Ухвалою судді від 03.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено у відкрите судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідачів позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав відзив та пояснив, що позивач протягом радіотренувань у січні та 09 лютого 2018, незважаючи на наявність відповідних знань, пов`язаних займаною посадою, не вчинив відповідних дій для належної роботи ввіреної йому радіостанції, чим поставив під загрозу виконання ІНФОРМАЦІЯ_4 покладених на нього функцій, що стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді «сурових доган».
Крім того, службовим розслідуванням підтверджено невихід позивача 13 лютого 2018 року на службу з 08:00 год. до 09:30 год. без поважних причин та перебування ОСОБА_1 на службі після 09.30 год. в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги клопотання військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також попередню поведінку позивача, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, представника відповідачів, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено, виходячи з таких підстав.
Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30 листопада 2016 року № 22-РС ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду начальника відділення зв`язку та інформації - начальника радіостанції Борзнянського РВК (а.с. 62, 172-175).
01 грудня 2016 року позивач подав військовому комісару Борзнянського РВК рапорт про прийом справ та посади начальника відділення зв`язку та інформації - начальника радіостанції Борзнянського РВК (а.с. 63).
Наказом військового комісара Борзнянського РВК від 01 грудня 2016 року № 233 (по стройовій частині) (а.с. 64-65) позивача зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 та на всі види забезпечення.
Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року ВЧ НОМЕР_1 (оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 ») на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 надіслано розпорядження за № 502/2/6/1114 про проведення з 15.01.2018 щотижневих радіотренувань (відповідно до встановленого графіку) (а.с. 67).
02 січня 2018 року, для виконання вищевказаних вимог, ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу районних (міських) військових комісаріатів направлено розпорядження № 12 про направлення 11 січня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 штатного особового складу зв`язківців для проведення заняття по налаштуванню штатних радіостанцій та ведення радіообміну (а.с. 68).
05 січня 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу районних (міських) військових комісаріатів направлено план- графік радіотренувань на січень 2018 року (а.с. 69-70).
Як вбачається з листів Чернігівського ОВК від 15.01.2018 № 131, від 19.01.2018 № 177, результатів проведення радіотренування в радіомережі № 4802 з Р(М)ВК Чернігівської області, 12.01.2018, 19.01.2018, 25.01.2018, 09.02.2018 та 16.01.2018 ІНФОРМАЦІЯ_4 не вийшов на радіозв`язок з Чернігівським ОВК (а.с. 75-76, 79-81, 83, 86, 91).
Службовими листами від 19.01.2018 № 101 та від 25.01.2018 № 142 Борзнянський РВК повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вийти на зв`язок немає можливості у зв`язку з поганими погодними умовами та неможливістю проведення обслуговування антенно-щоглових пристроїв. Також зазначено, що виявлена несправність основної радіостанції Р-143 (а.с. 78, 82).
У зв`язку з наведеним, за незадовільне проведення сеансів радіотренувань, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.01.2018 № 56 «Про аналіз результатів проведення радіотренувань у Чернігівському ОВК за січень місяць у 2018 році», в тому числі, ОСОБА_1 оголошено сувору догану (а.с. 84-85).
Наказом Борзнянського РВК від 12.02.2018 № 23, за нездійснення ОСОБА_1 налаштування 09.02.2018 штатної радіостанції та будь-яких інших заходів для якісного проведення сеансу радіозв`язку з Чернігівським ОВК, позивачу оголошено сувору догану (а.с. 89-90).
Також, судом встановлено, що 13.02.2018 на шикуванні було виявлено факт відсутності сержанта ОСОБА_1 , про що заступник майора начальник відділення комплектування майор ОСОБА_2 усно доповів військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_6 .
З метою з`ясування всіх обставин, що сприяли вчиненню порушення військової дисципліни ОСОБА_1 , наказом Борзнянскього РВК від 13.02.2018 № 26 призначено службове розслідування (а.с. 96).
На виконання вказаного наказу, заступником військового комісара з ТРО майором Горкавим С.М. проведено службове розслідування по факту відсутності сержанта ОСОБА_1 на службі 13.02.2018, за результатами якого, з урахуванням зібраних матеріалів, складено акт від 14.02.2018 (а.с. 97-109).
Згідно викладеного в акті, в ході з`ясування причин та обставин відсутності позивача на службі 13.02.2018 стало відомо, що під час ранкового шикування о 08:00 год було виявлено відсутність на службі ОСОБА_1 . Близько 09:30 год військовим комісаром, спільно з його заступником, на власному автомобілі було доставлено позивача до Борзнянського РВК, після чого він приступив до виконання своїх службових обов`язків. При цьому, позивач мав явні ознаки алкогольного сп`яніння.
З метою остаточного підтвердження або спростування вказаного вище факту, відповідно до виписаного військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_6 направлення від 13.02.2018 № 272 (а.с. 106), ОСОБА_1 добровільно пройшов медичне обстеження, в ході якого було виявлено перебування його на службі в стані алкогольного сп`яніння (показник 3,1‰).
Враховуючи наведене, у висновку акту запропоновано за порушення вимог статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, статей 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, а саме: за невихід 13.02.2018 на службу без поважних причин з 08:00 год до 09:30 год, перебування на службі 13.02.2018 в стані алкогольного сп`яніння, клопотати перед військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 про звільнення позивача з військової служби за контрактом.
14.02.2018 військовим комісаром Борзнянського РВК винесено наказ № 27 «Про результати службового розслідування по факту відсутності сержанта ОСОБА_1 на службі 13.02.2018» та прийнято рішення клопотати перед військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби (а.с. 95, 113-117).
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.02.2018 № 3-РС, відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, звільнено його з військової служби у запас а пунктом «е» (через службову невідповідність) з урахуванням підпункту «е» пункту 1 частини 8 цієї статті (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків) (а.с. 119).
Наказом військового комісара Борзнянського РВК від 26.02.2018 № 31 ОСОБА_1 з 26.02.2018 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військкомату. Зазначено, що позивач справи і посаду здав 26.02.2018 (а.с. 120-121).
Вважаючи накази відповідачів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону).
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.
Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Згідно із статтею 13 Статуту військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту).
Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.
Обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів визначені в Дисциплінарному статуті Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Пунктом «в» статті 51 Дисциплінарного статуту передбачено, що на сержантів (старшин) (крім військовослужбовців строкової військової служби), може бути накладене таке стягнення, як сувора догана.
Аналізуючи підстави винесення відповідачами оскаржуваних наказів від 29.01.2018 № 56 та від 12.02.2018 № 23, обставини та обґрунтованість застосування до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень, суд враховує таке.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з листопада 2016 року проходить військову службу за контрактом на посаді начальника відділення зв`язку та інформатизації начальника радіостанції Борзнянського РВК (а.с. 62). З 01.12.2016, відповідно до поданого рапорту, він приступив до виконання обов`язків (а.с. 63).
Військовим комісаром Борзнянського РВК затверджено функціональні обв`язки начальника відділення зв`язку та інформатизації начальника радіостанції Борзнянського РВК на особливий період, зі змістом яких ОСОБА_1 ознайомлений 27.04.2017, що підтверджується його особистим підписом.
Так, відповідно до функціональних обов`язків, позивач, обіймаючи вказану вище посаду зобов`язаний підтримувати особовий склад, озброєння, техніку в постійній готовності до бойового застосування; знати обстановку по зв`язку у частині, що стосується радіостанції; вимоги керівних документів щодо організації зв`язку та бойового застосування радіостанції; знати наявність, тактико технічні характеристики, будову, стан та правила експлуатації апаратури (засобів), радіоліній зв`язку та усього обладнання радіостанції; вести необхідну документацію (а.с. 66).
Судом встановлено, що 11.01.2018 у Чернігівському ОВК було проведено заняття зі спеціальної підготовки з особовим складом фахівців зв`язку районних (міських) військових комісаріатів Чернігівської області, прийнято заліки та проінструктовано по заходам безпеки при проведенні радіотренувань, в тому числі, ОСОБА_1 (а.с. 71-74).
Не зважаючи на вищевикладене, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_1 , займаючи посаду начальника відділення зв`язку та інформатизації начальника радіостанції Борзнянського РВК та маючи відповідні знання, не забезпечив належне налаштування ввіреної йому радіостанції у зв`язку з чим в січні та лютому 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_4 не вийшов на радіозв`язок з ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно затвердженого графіку.
При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що радіосеанси з ІНФОРМАЦІЯ_3 не можливо було здійснювати через несправність вказаної радіостанції, оскільки до 25.01.2018 відсутні будь-які повідомлення Борзнянського РВК щодо вказаних обставин. Більш того, судом з пояснень представника відповідачів було встановлено, що 05.02.2018 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з доповідями ОСОБА_1 про несправність радіостанції, разом з позивачем прибули до ІНФОРМАЦІЯ_5 для перевірки причин несправності радіостанції Р-143 фахівцями Чернігівського ОВК. Під час перевірки радіостанції начальником радіостанції інформаційно-телекомунікаційного вузла старшим сержантом ОСОБА_3 , під керівництвом начальника зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_4 , в присутності військового комісара Борзнянського РВК майора ОСОБА_5 та позивача було встановлено, що дана радіостанція працездатна, жодних неполадок в її роботі виявлено не було.
Надалі, 09 лютого 2018 року між Чернігівським ОВК та районними (міськими) військовими комісаріатами було проведено сеанс радіозв`язку, однак, від Борзнянського РВК не було отримано підтвердження на виклик ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 86).
У зв`язку з наведеним, враховуючи, що 05 лютого 2018 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з позивачем, радіостанція Борзнянського РВК Р-143 перевірялась на працездатність у ІНФОРМАЦІЯ_8 та за результатами перевірки було встановлено її повну працездатність, а вже 09 лютого 2018 року Борзнянський РВК знову не вийшов на радіозв`язок з ІНФОРМАЦІЯ_8 , 09 лютого 2018 року відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 по стройовій частині № 29 (а.с. 87) до ІНФОРМАЦІЯ_6 для налаштування засобів зв`язку були направлені військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_5 , які прибувши до Борзнянського РВК встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не виходив на радіозв`язок з ІНФОРМАЦІЯ_8 у зв`язку з тим, що позивач не розібрався в налаштуванні радіостанції та антенно-щоглових пристроїв, не здійснив відповідних дій, які відповідно до займаної посади повинен був вчинити за наявності відповідних інструментів і матеріалів, та не під`єднав радіостанцію Р-143 до антенно-щоглових пристроїв, що призвело до відсутності радіозв`язку з Борзнянським РВК.
Тобто, протягом всього періоду проведення занять по налаштуванню штатних радіостанцій (січень-лютий 2018 року), ввірена ОСОБА_1 радіостанція була придатна до використання, однак, були неполадки в антені, а позивач, незважаючи на освіту та відповідність вимогам, які передбачає його посада, не здійснив всіх залежних від нього дій для неналежного виконання покладених обов`язків, а саме не налаштував антену пристрою. Погодні умови, на які посилався позивач як на перешкоду вчинення відповідних дій, в дійсності не були перешкодою у налаштуванні радіостанції та антенно-щоглових пристроїв, налаштуванні радіозв`язку та виходу на радіозв`язок з ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Наведене підтверджується тим, що станом на день розгляду справи по суті, після здійснення відповідної роботи представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 , які міг та повинен був вчинити ОСОБА_1 , радіостанція ІНФОРМАЦІЯ_6 працює в штатному режимі та забезпечує радіозв`язок між ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 122-127), які перебуваючи під присягою та будучи попередженими про відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, підтвердили вищеописані обставини та засвідчили, що радіостанція Борзнянського РВК працездатна, проблема в роботі була викликана неполадками в антені. На даний час радіостанція працює в штатному режимі.
Таким чином, враховуючи вищевстановлене, посадові обов`язки ОСОБА_1 , обов`язки військовослужбовців, визначені Статутом, наявність відповідної освіти, суд зазначає, що позивач, займаючи посаду начальника відділення зв`язку та інформатизації начальника радіостанції Борзнянського РВК, відповідав за справність радіостанції Р-143 та її комплектуючих елементів; ремонт, обслуговування і організацію належної роботи радіостанції; організацію та здійснення радіозв`язку, а у випадку виявлення неполадок чи помилок в роботі радіостанції, для усунення яких потрібні певні деталі, повинен надавати до ІНФОРМАЦІЯ_5 (за відсутності деталей у ІНФОРМАЦІЯ_9 ) заявки для їх видачі.
Однак, незважаючи на наявність знань, пов`язаних із займаною посадою, ОСОБА_1 не здійснив відповідних дій для якісної роботи ввіреного йому комплексу радіостанції, чим поставив під загрозу належне виконання ІНФОРМАЦІЯ_4 покладених на нього функцій. Також, до виконання своїх посадових обов`язків та загальних обов`язків військовослужбовців, передбачених Статутом, позивач поставився безвідповідально, організувати радіозв`язок з ІНФОРМАЦІЯ_8 не зміг, що призвело до неодноразових зривів радіотренування, посилаючись на несправність радіостанції, яка в дійсності була працездатна; у причинах невиходу на радіозв`язок не розібрався, а обмежився лише доповідями військовому комісару про несправність радіостанції.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідачі обґрунтовано винесли оскаржувані накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.
При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що вищевказаними наказами його двічі притягнули до відповідальності за одне й те саме правопорушення, оскільки оскаржуваний наказ ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.01.2018 № 56 винесений за результатами проведення радіотренувань за січень 2018 року та стосувався не лише ОСОБА_1 , а й всіх осіб, відповідальних за роботу радіостанцій в районних (міських) військових комісаріатах області (наказом оголошено як подяки так і суворі догани).
В свою чергу, наказ Бобровицького РВК від 12.02.2018 № 23 винесений виключно щодо позивача у зв`язку з порушенням ним військової дисципліни, пов`язаної з не налаштуванням штатної радіостанції та не здійсненням будь-яких інших заходів для якісного проведення сеансу радіозв`язку, у зв`язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_4 не зміг 09.02.2018 вийти на зв`язок, не зважаючи на неодноразові вказівки військового комісара.
Також, суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 , що наказ Чернігівського ОВК від 29.01.2018 протиправно винесений відповідачем під час перебування його у щорічній основній відпустці, враховуючи таке.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи наказу Борзнянського РВК від 15.01.2018 № 10, на підставі рапорта, ОСОБА_1 з 15.01.2018 вибув у першу половину щорічної основної відпустки за 2018 рік, терміном на 18 діб, по 01.02.2018.
Відповідно до статті 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.
У зв`язку з наведеним, суд вважає, що військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 винесено наказ від 29.01.2018 № 56 з врахуванням зазначених вимог Дисциплінарного статуту.
Досліджуючи правомірність винесення відповідачами оскаржуваних наказів від 19.02.2018 № 3-РС та від 26.02.2018 № 31, суд враховує таке.
Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, в тому числі, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (стаття 84 Дисциплінарного статуту).
Згідно із статтею 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.02.2018 за № 1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок).
Так, пунктом 1 Розділу ІІ Порядку визначено, що службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Порядку службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.
За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (пункт 1 Розділу V Порядку).
Відповідно до пункту 2 Розділу VII Порядку за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Таким чином, для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, матеріалами службового розслідування має бути підтверджено факт вчинення ним дисциплінарного проступку. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку військовослужбовця та його ставлення до виконання службових обов`язків.
Судом встановлено та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що під час ранкового шикування о 08:00 год 13.02.2018 було виявлено відсутність на службі сержанта ОСОБА_1 .
Близько 09:30 год військовим комісаром, спільно з його заступником, на власному автомобілі було доставлено позивача до Борзнянського РВК, після чого він приступив до виконання своїх службових обов`язків. При цьому, позивач мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 , відповідно до направлення Борзнянського РВК від 13.02.2017 № 272 (а.с. 106), добровільно був доставлений до Борзнянської ЦРЛ для проходження медичного обстеження.
Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 13.02.2018 № 3, виданої Борзнянською ЦРЛ (а.с. 88), позивач станом на 10:20 год перебував в стані алкогольного сп`яніння з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена (алкогольне сп`яніння)». Показник 3,1‰.
Факт перебування ОСОБА_1 13.02.2018 на службі в стані алкогольного сп`яніння підтверджується поясненнями медичних працівників Борзнянської ЦРЛ: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 104, 105).
Згідно відібраного в майора ОСОБА_5 пояснення, останній зазначив, що під час розмови про причини невчасного прибуття на службу сержант ОСОБА_1 пояснив, що перебуває в нетверезому стані (а.с. 102).
Крім того, сам позивач під час проведення розслідування 13.02.2018 надав пояснення у яких зазначив, що 13 лютого 2018 року не вийшов на службу, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння, на телефонні дзвінки не відповідав (а.с. 103).
Відповідно до аркушу бесіди, поведеної з позивачем 16.02.2018, ОСОБА_1 визнав свою провину в повному обсязі та в подальшому зобов`язувався подібних вчинків не здійснювати (а.с. 109).
Додатком 12 до Інструкції про надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28.07.2016 № 388, визначено Перелік порушень військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану військової дисципліни.
Пунктом 2 вказаного Переліку визначено, що порушенням військової дисципліни є розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів військовослужбовцем на території військових частин (військових об`єктів) або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби (поява на території військової частини) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
В судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с. 128-130, 183-185), які перебуваючи під присягою та будучи попередженими за дачу завідомо неправдивих свідчень, щодо подій, що стались 13.02.2018, засвідчили таке.
Так, свідок ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 13.02.2018 вийшов на службу неохайний, мав ознаки явного алкогольного сп`яніння. У зв`язку з наведеним його було доправлено до Борзнянської ЦРЛ для освідування. Тиску на позивача (ні морального, ні фізичного) ніхто не здійснював, позивач поїхав до військкомату, а потім лікарні добровільно. Про проблеми зі здоров`ям не зазначав. Лише після перевірки на апараті рівня алкоголя в крові вказав на підвищений тиск.
Свідок ОСОБА_8 засвідчив, що 13.02.2018 позивач був відсутній під час шикування. На службі він його побачив лише близько 09:20 год. та ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Зазначив, що має позитивне ставлення до ОСОБА_1 , однак він схильний до вживання алкоголю та раніше також міг перебувати на службі в нетверезому стані.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що в ході службового розслідування встановлено, та матеріалами справи, показами свідків, підтверджено факт перебування ОСОБА_1 на службі в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, суд звертає увагу, що про невихід на службу у зв`язку з проблемами зі здоров`ям, які не пов`язані з вживанням спиртних напоїв, на момент проведення службового розслідування позивач не заявляв.
Згідно із пунктом «и» статті 51 Дисциплінарного статуту на сержантів (старшин) (крім військовослужбовців строкової військової служби), може бути накладене таке стягнення, як звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
Відповідно до пункту «е» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.
Під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків (підпункт «е» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону).
У зв`язку з наведеним, оскільки ОСОБА_1 , перебуваючи на території Борзнянського РВК та виконуючи обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушив вимоги Дисциплінарного статуту та Переліку; за наявності двох не знятих дисциплінарних стягнень у вигляді «сувора догана» та відсутності обставин, що пом`якшують вину, суд вважає, що військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_5 правомірно застосував до ОСОБА_1 такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби, про що виніс наказ від 19.02.2018 № 3-РС.
В судовому засіданні позивач зазначив, що наявні в матеріалах службового розслідування пояснення написані не ним, однак, суд ставиться до вказаних доводів критично, оскільки будучи впевненим у вищезазначених фактах, ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою про вчинення посадовими особами Борзнянського РВК правопорушення не звертався.
Також, суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 , що вказаний вище наказ винесений ІНФОРМАЦІЯ_8 під час його перебування на лікарняному, враховуючи таке.
Відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність від 23.02.2018 № 7, виданої Борзнянською ЦРЛ, позивач в період з 14.02.2018 по 23.02.2018 перебував на стаціонарному лікуванні (а.с. 22).
Згідно із частиною дев`ятою статті 26 Закону звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
В свою чергу, частиною другою статті 24 Закону встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Таким чином, днем фактичного звільнення з військової служби вважається день виключення зі списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби, про що оформлюється відповідний наказ.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_8 не було звільнено ОСОБА_1 зі служби під час перебування на лікарняному, оскільки виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 та відповідно фактичне звільнення відбулось 26.02.2018, після оголошення наказу Борзнянського № 31. При цьому, станом на вказану дату, ОСОБА_1 на лікуванні не перебував.
Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено представником Чернігівського ОВК та Борзнянського ОВК при розгляді даної справи.
Таким чином, враховуючи підтвердження матеріалами справи і показаннями свідків факту не належного виконання позивачем покладених на нього функціональних обов`язків та перебування в стані алкогольного сп`яніння під час несення військової служби, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись статтями 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Повний текст рішення виготовлено 16 травня 2018 року.

Суддя С.В. Бородавкіна