Справа № 826/165/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 травня 2018 року № 826/165/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві
до ОСОБА_1
простягнення заборгованості у розмірі 28856,36 грн.,

представник позивача: Крижевська Я.В. (довіреність від 31.07.2017 № 2225/9/26-56-10),

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 28856,36 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.01.2017 відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

22.02.2017 суд перейшов до розгляду справи за загальними правилами, передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 відмовлено у задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2018 відмовлено у задоволення клопотання відповідача про зупинення розгляду справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має податковий борг перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 28856,36 грн., який виник у зв'язку з несплатою позивачем грошового зобов'язання визначеного в податковому повідомленні - рішенні від 2912.2014 №. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не прибув, заперечень/відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини третьої статті 194, частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В період з 01.01.2013 по 31.12.2013 Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 за результатами якої складено акт від 24.11.2014 № 6882/26-56-17-01-05/НОМЕР_1.

Зазначеним актом встановлено, що ФО ОСОБА_1 не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага, який підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України на суму 23085,09 грн.

29.12.2014 на підстав акту від 24.11.2014 № 6882/26-56-17-01-05/НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осібна загальну суму 28856,37 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 5771,27 грн.

24.06.2016 Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ винесено вимогу № 7948-17 відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 23.06.2016 складає 28856,36 грн.

Державна податкова інспекція у Подільському районі ГУ винесено вимогу звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 28856,36 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.2017 в адміністративній справі № 826/16995/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, третя особа - Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування повідомлення - рішення від 29.12.2014 №1 та відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно із пунктом 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 56.18 статті56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Пунктами 59.1 та 59.5 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 28856,36 грн. було нараховано відповідачу податковим повідомлення - рішенням від 29.12.2014 № 1 за результатами оскарження якого в судовому порядку постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 відмовлено у задоволенні позову з огляду на відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивачем у зв'язку з наявністю у відповідача станом на 23.06.2016 заборгованості у розмірі 28856,36 грн. винесено податкову вимогу від 24.06.2016 № 7948-17.

На підтвердження того, що відповідачем зазначена заборгованість погашена не була позивачем надано суду копію індивідуальної картки платника податків за платежем 11010500 (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) за 2015 рік та за 2016 рік, розрахунок сум податкового боргу платника податків.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Турівська, 12, ) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) про стягнення заборгованості у розмірі 28856,36 грн. - задовольнити повністю.

2. Стягнути заборгованість перед бюджетом у розмірі 28856,36 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот п'ятдесят шість грн. 36 коп.) з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), на р/р 0008 одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва (код СДРПОУ 37975298), банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов