Справа № 803/446/18
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року ЛуцькСправа № 803/446/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шевчику Ю.В.,

за участю представника позивача Шворака П.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання внести зміни до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №4 від 12.01.2010 року по встановленню причинного зв`язку захворювань, на захворювання пов`язані з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 року замінено первісного відповідача - Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України на належного - Міністерство оборони України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час строкової військової служби приймав участь у перевезенні частин ракетного озброєння та ракетного палива, що мало радіоактивне випромінювання.

Після звільнення у запас зі строкової військової служби Збройних Сил України та стійкого погіршення його стану здоров`я згідно витягу із протоколу №4 від 12.01.2010 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв виданого Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України позивачу встановлено захворювання «Розсіяний склероз, цереброспинальна форма, ремітуючи-прогрдієвий перебіг, статико-координаторні розлади, нижній пара парез, порушення функції тазових органів».

На підставі даного висновку ОСОБА_1 було визнано інвалідом 1-ї групи та видано Камінь-Каширським управлінням Пенсійного Фонду України пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 20.09.2012 року.

Не погоджуючись з таким висновком Центральної військово-лікарської комісії позивач ОСОБА_1 подав заяву до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства Оборони України з проханням змінити статус інваліда армії - ОСОБА_1 , «Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби» на «Захворювання, так, пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби».

Згідно листа-повідомлення Центральної Військово-Лікарської комісії №502 від 01.02.2018 року у зміні причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 відмовлено.

Відтак, просить визнати дії по відмові викладені в листі №502 від 01.02.2018 року протиправними та зобов`язати внести зміни до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №4 від 12.01.2010 року по встановленню причинного зв`язку захворювань, що захворювання пов`язані з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття, у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що 25.05.1994 року ОСОБА_1 був призваний на строкову службу до лав Збройних Сил України військовим комісаром Камінь-Каширського району Волинської області.

30.06.1994 року прийняв військову присягу. Наказом №130 від 03.06.1994 року зарахований до списків військової частини НОМЕР_3 , яка була розташована в місті Котовськ Одеської області де і проходив першочергову підготовку за спеціальністю механіка-водія.

Наказом №260 від 01.12.1994 року зарахований до списків військової частини НОМЕР_4 яка була розташована в місті Хмельницький Хмельницької області де і проходив військову службу на посаді механіка-водія багатовісьових дизельних автомобілів.

13.03.1996 року згідно наказу МО України №40 від 27.02.1996 року був звільнений у запас Збройних Сил України, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_5 .

Вказує, що під час строкової служби, внаслідок розпочатого в 1994 році знищення ядерного озброєння, яке стояло на озброєнні Збройних Сил України, приймав участь у його знищенні з червня по грудень 1994 року як механік-водій, керуючи автотягачем МАЗ-543, перевозячи частини ракетного озброєння та ракетне паливо, що мали радіоактивне випромінювання, приймаючи участь у складенні ядерних боєприпасів та здійсненні на них регламентних робіт.

Про наявність реальної загрози іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників для здоров`я та життя ОСОБА_1 ніхто з керівництва військової частини не попереджав та спеціальними засобами захисту від іонізуючого випромінення, позивача не забезпечував, внаслідок чого стан здоров`я ОСОБА_1 погіршився під час проходження військової служби.

Після звільнення ОСОБА_1 у запас зі строкової військової служби у Збройних Силах України та стійкого погіршення його стану здоров`я згідно витягу із протоколу №4 від 12.01.2010 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв виданого Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України встановлено захворювання рядового у запасі ОСОБА_1 «Розсіяний склероз, цереброспинальна форма, ремітуючи-прогрдієвий перебіг, статико-координаторні розлади, нижній пара парез, порушення функції тазових органів» перші прояви якого, згідно медичних документів, з`явилися під час проходження військової служби, згідно п.21.5 «Д» Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України №402 від 14.08.2008 року встановлено «Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби».

Як передбачено статтею 20 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, поділяються на такі категорії: а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

На підставі даного висновку ОСОБА_1 було визнано інвалідом армії 1-ї групи та видано Камінь-Каширським управлінням Пенсійного Фонду України пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 20.09.2012 року.

Не погоджуючись з таким висновком Центральної військово-лікарської комісії ОСОБА_1 подав заяву до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства Оборони України з проханням змінити статус інваліда армії - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з «Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби» на «Захворювання, так, пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби».

Відповідно до листа-повідомлення Міністерства Оборони України Центральна Військово-Лікарська Комісія №502 від 01.02.2018 року у зміні причинного зв`язку захворювань позивачу ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не зміг надати письмові докази про залучення його до робіт на ядерному об`єкті та участь у знищенні ядерного озброєння.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України регулюється Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1.1. Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Одним із основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть (абз. 7 пункту 1.3 Положення).

Відповідно до пункту 2.3.1. Положення Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Пунктом 2.3.3. Положення визначено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я; перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і лікувальних закладах Міністерства оборони України; контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

Відповідно до вимог абзацу другого пункту 21.3 Положення у випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення.

Згідно вимог пункту 21.6 глави 21 Розділу II Положення захворювання пов`язуються з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якщо захворювання виникли у період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, загострились або ускладнились, призвели до інвалідності чи смерті у строки, передбачені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 травня 1997 року №150 «Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 вересня 1997 року за №448/2252, і військовослужбовець, колишній військовослужбовець має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Захворювання пов`язується з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації аварії на ядерному об`єкті, якщо військовослужбовець, колишній військовослужбовець брав участь у ліквідації аварії на ядерних об`єктах (АЕС, ядерних енергетичних установках, ядерних реакторах тощо), крім аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого в нього виникли захворювання у строки, передбачені наказом МОЗ України від 17 травня 1997 року № 150, і має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Захворювання пов`язується з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї, якщо військовослужбовець, колишній військовослужбовець брав участь у випробуванні ядерної зброї, бойових радіоактивних речовин, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, внаслідок чого у нього виникли захворювання у строки, передбачені наказом МОЗ України від 17 травня 1997 року № 150, і має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У такому самому формулюванні приймаються постанови про причинний зв`язок захворювань у осіб, які брали участь у складанні ядерних боєприпасів і здійснювали на них регламентні роботи для проведення відповідних випробувань і військових навчань.

Захворювання пов`язується з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби, якщо захворювання військовослужбовця, визнаного постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби в зонах підвищеного радіаційного забруднення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, які визначаються Кабінетом Міністрів України, виникли у період проходження військової служби в зазначених зонах, загострились або ускладнились, призвели до інвалідності або смерті у строки, передбачені наказом МОЗ України від 17 травня 1997 року № 150.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 має статус громадянина, який постраждав від Чорнобильської катастрофи, але військово-облікова документація на його ім`я не містить відомостей стосовно участі у транспортуванні ОСОБА_1 під час проходження військової служби ракетного озброєння та палива, що мало радіоактивне випромінювання, або, що військова частина, де останній проходив військову службу, знаходилась в зоні підвищеного радіаційного забруднення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, на думку суду постанова ЦВЛК від 12.01.2010 року №4 винесена обґрунтовано, відповідно до законодавства, та підстав для її перегляду на теперішній час немає.

Позивачем та його представником не було надано до ЦВЛК та під час розгляду даної справи жодних документів, що підтверджують участь військової частини, у якій ОСОБА_1 проходив військову службу, у знищенні ядерного озброєння, транспортування останнім частин ракетного озброєння та ракетного палива або, що військова частина, де ОСОБА_1 проходив військову службу, знаходилась в зоні підвищеного радіаційного забруднення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для зміни причинного зв`язку захворювання у комісії не має.

Відтак, з наведених вище підстав у задоволенні позову слід відмовити.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич

Повне рішення суду складено 22.05.2018 року.