Справа № 824/530/17-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/530/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

16 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2018 року (суддя Лелюк О.П., повний текст рішення виготовлено 19.01.2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, ОСОБА_3 комісії Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України про визнання протиправним й скасування рішення, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної поліції України, ОСОБА_3 комісії Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" ОСОБА_4 №31 о/с від 27.06.2017 про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції відповідно до пункту 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів);

- поновити ОСОБА_2 в органах (закладах, установах) Національної поліції на території Чернівецької області на посаді, рівнозначній тій, яку він займав до звільнення;

- стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.01.2018 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що йому протиправно не було запропоновано жодної з вакантних посад, не вжито заходів для переведення його на іншу посаду, не враховано підстав переважного права для залишення позивача на роботі та кваліфікації позивача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що у звязку з повною ліквідацією установи, роботодавець був позбавлений права повторно працевлаштувати позивача, при цьому, у даному випадку застосовувалось спеціальне законодавство, а не трудове, та вказав, що позивача було письмово попереджено про наступне вивільнення за 2 місяці до скорочення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_2, з 30.12.2013 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ.

07.11.2015 наказом Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області "По особовому складу" №35 о/с, відповідно до розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" з 07.11.2015 позивача прийнято на службу в поліцію.

Згідно наказу Національної поліції України від 21.12.2015 №190 "Про утворення Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських", утворено як юридичну особу публічного права Державну установу "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських", затверджено Положення про Державну установу "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" та визначено її місцезнаходження.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області від 28.04.2016 №45 о/с ОСОБА_2 відряджено для подальшого проходження служби до Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України 3 01.05.2016 року, звільнивши його з посади інспектора Тренінгового центру (м.Чернівці) при Головному управлінні Національної поліції в Чернівецькій області.

Наказом Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України від 29.04.2016 №1 о/с ОСОБА_2 призначено на посаду інспектора Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України.

Відповідно до наказу Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України від 30.12.2016 №36 о/с ОСОБА_2 призначено на посаду старшого інспектора з озброєння відділення логістики та матеріально-технічного забезпечення Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України, увільнивши з посади викладача циклу Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України , з 01.01.2017.

11.04.2017 згідно наказу Національної поліції України "Про ліквідацію Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України №350 вирішено припинити Державну установу "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України як юридичну особу публічного права шляхом ліквідації, утворити комісію з ліквідації та затвердити її склад.

18.04.2017 відповідно до Закону України "Про управління обєктами державної власності", статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", статей 104,105 Цивільного кодексу України та наказу Національної поліції України від 11.04.2017 №350 "Про ліквідацію Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських", начальником Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України ОСОБА_4 видано наказ №52, яким визначено ліквідувати Державну установу "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" та затверджено і призначено голову, заступника голови та персональний склад ліквідаційної комісії Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських".

24.04.2017 Національною поліцією України видано наказ №386 "Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції", яким затверджено перелік змін у штатах Національної поліції, де в переліку змін у штатах Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" скорочено 86 посад.

27.04.2017 ОСОБА_2 під підпис було повідомлено про вивільнення.

27.06.2017 наказом начальника Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" ОСОБА_4 №31 о/с ОСОБА_2 звільнено з 27.06.2017 зі служби в поліції відповідно до пункту 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів).

Не погоджуючись із звільненням з публічної служби позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, що керівництво на власний розсуд, відповідно до частини 2 статі 68, частини 8, 9 статі 65 Закону України №580-VIII, має право вирішувати питання щодо переміщення поліцейський, посади яких були скорочені у звязку з ліквідацією Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських". Під час розгляду справи відповідачі, як суб"єкти владних повноважень, довели правомірність оскаржуваного наказу про звільнення позивача з публічної служби, а тому, на думку суду, доводи позивача не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №580-VIII) передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно ст. 68 Закону №580-VIII у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Поліцейський, посада якого була скорочена, до дня його призначення на іншу посаду в поліції або звільнення зі служби в поліції зобовязаний виконувати обовязки за останньою посадою, яку він займав, якщо керівник органу (закладу, установи) поліції не покладе на нього інші обовязки.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 65 Закону №580-VIII вказано, що однією з підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади є скорочення штатів або проведення реорганізації, а відповідно до частини восьмої та девятої указаної статті переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

Згідно з пунктом 4 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 8 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, встановлено, що дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.

Таким чином, нормами спеціального законодавства, а саме статті 68 Закону №580-VIII, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, передбачено, що призначення поліцейського, посада якого скорочується, на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції здійснюється за умови можливості його подальшого використання на службі та з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків.

Відтак, наведеними нормами врегульовано процедуру призначення поліцейського, посада якого скорочується, на іншу посаду, а також порядок пропонування такої посади.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07.02.2018 у справі №814/183/17.

Згідно матеріалів справи, наказом Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" від 27.06.2017 №32 о/с відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" та на підставі листа ГУНП в Чернівецькій області від 26.06.2017 №3051/123/01/12-2017 переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області двадцять два поліцейських, наказом Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" від 27.06.2017 №33 о/с переведено для подальшого проходження служби до Національної академії внутрішніх справ двох працівників поліції, звільнивши їх із займаних посад у Державній установі "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських".

Водночас наказом Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" від 27 червня 2017 року №31 о/с відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів) було звільнено зі служби в поліції вісім працівників поліції, в тому числі і позивача, та відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України звільнено двадцять два працівники ліквідованої Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських".

Статтею 13 Закону №580-VIII встановлено, що систему поліції складають: центральний орган управління поліцією; територіальні органи поліції.

До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань.

У системі поліції можуть утворюватися науково-дослідні установи та установи забезпечення.

Разом з тим, відповідачами надано суду накази, відповідно до яких інші працівники Державної установи «Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських» переведені на службу в ГУ НП у Чернівецькій та до національної академії внутрішніх справ.

Також наказом Державної установи «Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських» від 27.06.2017 №33 о/с відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» переведено для подальшого проходження служби до Національної академії внутрішніх справ двох працівників поліції, звільнивши їх із займаних посад у Державній установі «Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських».

При цьому, позивачу взагалі не пропонувались вакантні посади, які були наявні у Головному управлінні Національної поліції в Чернівецькій області і питання можливості його подальшого використання на службі в поліції жодним чином не вирішувалось. Не враховано переважного права позивача на залишення на роботі, поширення на позивача норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як на учасника АТО.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Колегія суддів зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 - кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.04.2005 "Афанасьєв проти України" вказав, що спосіб захисту, що вимагається ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - повинен бути "ефективним" як у законі так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити відновлення порушеного права, в даному випадку, відповідачами трудові гарантії позивача були порушені, у зв'язку із чим повинні бути відновлені шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено або на рівнозначній посаді в органах поліції.

Вирішуючи вимогу про проведення нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу апеляційний суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 235 КЗпП, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про грошове забезпечення позивача у період з моменту його звільнення та по теперішній час, судом апеляційної інстанції, ухвалою від 18.04.2018 року, було зобов"язано відповідача - ОСОБА_3 комісію Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України надати розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 27.06.2017 року по 10.05.2018 року, проте, станом на день розгляду справи, вимоги суду відповідачем не виконані та вказаний розрахунок суду не надано.

Враховуючи зазначене, оскільки неможливо встановити розмір грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність зобов"язання відповідача ОСОБА_3 комісію Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України нарахувати та виплатити позивачу розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Отже, за результатом апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов висновку про протиправність наказу начальника Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_2 із служби в поліції та необхідність поновити його в органах (закладах, установах) Національної поліції на території Чернівецької області на посаді, рівнозначній тій, яку він займав до звільнення, зобов"язавши Національну поліцію України нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 27.06.2017 по 16.05.2018 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 328 КАС України передбачено, що касаційному оскарженню не підлягають судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Враховуючи, що дана справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження та відноситься до справ незначної складності, така справа не підлягає касаційному оскарженню крім випадків визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" ОСОБА_4 №31 о/с від 27 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції відповідно до пункту 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів).

Поновити ОСОБА_2 в органах (закладах, установах) Національної поліції на території Чернівецької області на посаді, рівнозначній тій, яку він займав до звільнення.

Зобов"язати ОСОБА_3 комісію Державної установи "Чернівецький навчальний центр підготовки поліцейських" Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 27.06.2017 по 16.05.2018 року.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 травня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6