Справа № 2а-4394/08/0970
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2771/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року про повернення без розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної державної адміністрації, управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, відділу державної реєстрації виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконними дій, поновлення на роботі,-

суддя в 1-й інстанції Грицюк П.П.,

час ухвалення рішення 19.03.2018 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.04.2010 року у справі 2а-4394/08/0970 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної державної адміністрації, управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, відділу державної реєстрації виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконними дій, поновлення на роботі.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року заяву повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що місячний строк на подання заяви пропустив з поважних причин, оскільки в наданий законодавцем строк здійснював підготовку касаційної скарги та законно обрав для захисту своїх порушених прав право на подання касаційної скарги, а не заяви про перегляд одного і того ж рішення за ново виявленими обставинами. Проте десятирічний строк не було пропущено.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.11.2010 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.11.2006 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.01.2007 року за позовом ОСОБА_1 до управління капітального будівництва Івано-Франківської облдержадміністрації, Івано-Франківської обласної державної адміністрації, відділу примусового виконання рішень ДВС Івано-Франківської області про визнання дій та бездіяльності щодо не виконання судового рішення неправомірними скасовано. Справу направлено на навий розгляд до суду першої інстанції (том 6, а.с. 11-13).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.04.2010 року у справі № 2а-4394/08/0970 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської облдержадміністрації, управління капітального будівництва Івано-Франківської облдержадміністрації, Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської облдержадміністрації, Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, відділу державної реєстрації виконкому Івано-Франківської міської ради про визнання незаконними дій, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання незаконними рішень відповідачів, відшкодування моральної шкоди, відмовлено у задоволені позову (том 6, а.с. 14-17). Дане рішення набрало законної сили у відповідності до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2010 року (том 4, а.с. 273-277). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.04.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.04.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2010 року без змін (а.с. 9-10).

У вищевказаній постанові суду першої інстанції, про перегляд якої клопоче заявник, зазначені обставини, які встановленні постановою Івано-Франківського міського суду від 21.11.2006 року, яка була скасована судом касаційної інстанції.

Отже, у 2010 році у заявника виникло право на подання заяви про перегляд рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.04.2010 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 247 КАС України (в редакції, чинній станом на листопад 2010 року) заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Згідно ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 3 ч. 2 ст. 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 363 КАС України з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана, зокрема, з підстав, визначених пунктами 2, 3 частини другої статті 361 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Основним мотивом на поновлення місячного строку позивач вказує підготовку касаційної скарги на рішення суду.

Колегія суддів вирішуючи спір зазначає наступне.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Норма ст. 13 КАС України передбачає право учасників справи а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Проте право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким як строки давності, обмеження доступу неповнолітніх і осіб, що страждають психічними розладами, тощо (рішення Європейського суду з прав людини у справі «З та інші проти Сполученого Королівства»).

«Право на суд», з якого право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії»).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які не залежать від волевиявлення особи, та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Обираючи спосіб захисту свого порушеного права, заявник вирішив не подавати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а подати касаційну скаргу на рішення суду, де очікував, що Вищий адміністративний суд України врахує обставину скасування постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.11.2006 року, на якій базувався висновок, викладений в постанові Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.04.2010 року.

Проте, рішення за результатом касаційного перегляду справи було винесено у 2014 році і з того часу заявник не скористався правом подальшого захисту своїх прав та лише через чотири роки подав заяву про перегляд судового рішення від 2010 року за нововиявленими обставинами.

Поважних причин такого тривалого пропуску строку заявник не наводить, а тому його твердження про обмеження доступу до суду не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,312,315,316,321,322,325,328,329,361,363 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року про повернення без розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 2а-4394/08/0970 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення виготовлено 16 травня 2018 року.