Справа № 825/1417/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/1417/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
за участі секретаря - Гайдука С.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Шолох О.В.,
представників відповідачів - Дрогана С.В., Крилова О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби, Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби про визнання протиправним та скасування пункту наказу, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 12.03.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби (далі Управління), Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління (далі Чернігівській ПЗ) та просить:
- визнати протиправним і скасувати пункт 5 наказу Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23.01.2018 № 96-АГ «Про результати службового розслідування» відносно нього;
- визнати протиправним і скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.01.2018 № 42-АГ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» відносно нього;
- визнати протиправним і скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.01.2018 № 28-ОС;
- визнати протиправним і скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 13.02.2018 № 62-ос «По особовому складу» відповідно до якого позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- поновити його на посаді начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б);
- стягнути з Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з дня пред`явлення з 13.02.2018 по день винесення рішення.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що він не допускав порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а Чернігівським ПЗ проведено службове розслідування з порушенням Інструкції, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України ід 14.02.2005 № 111. Крім того, у висновку службового розслідування відсутня інформація про обставини (час, місце) і наслідки події, що сталась 17.01.2018; відсутнє обґрунтування шкідливих наслідків, які настали; не встановлена наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та його неправомірними діями.
Також, висновок службового розслідування не містить візи старшого юрисконсульта, тобто складений без правової оцінки, та з позивачем не проводилась бесіда відносно суті вчиненого правопорушення (аркуш бесіди був ним підписаний в день виключення зі списків особового складу в середині лютого 2018 року). З врахуванням наведеного, вважає, що наявні у висновку докази не підтверджують порушення ним вимог чинних нормативно-правових актів, висновок складений з порушеннями Інструкції № 111, тому в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а оскаржувані накази мають бути скасовані.
Ухвалою судді від 28.03.2018 призначено справу до розгляду у відкрите судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов.
Також вказаною ухвалою, за обґрунтованим клопотанням, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
Представник Управління в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, в межах встановленого строку надав відзив на позов, та пояснив, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 приймався з урахуванням та у відповідності до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у встановлені законодавством строки, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховано вимоги та умови, визначені статтею 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Також, факт порушення ОСОБА_1 вимог керівних документів, в тому числі Закону України «Про запобігання корупції», повністю доведений за результатами службового розслідування.
Представник Чернігівського ПЗ в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, в межах встановленого строку надав відзив на позов, в якому підтримав обґрунтування, викладені у відзиві Управління та зазначив, що Чернігівським ПЗ службове розслідування проведено з дотриманням вимог чинних нормативно-правових актів та ним підтверджено порушення ОСОБА_1 . Закону України «Про запобігання корупції».
Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено, виходячи з таких підстав.
26.06.2014 між ОСОБА_1 та Управлінням було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України. Строк дії контракту до 26.06.2019 (а.с. 46-49).
Наказом начальника Чернігівського ПЗ № від 03.10.2017 343-ОС капітана ОСОБА_1 призначено на посаду начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) (а.с. 135).
Відповідно до наказу начальника Чернігівського ПЗ від 10.10.2017 № 352-ос позивач приступив до виконання службових обов`язків за вказаною посадою з 09.10.2017 (а.с. 136).
В ході отриманих від представників відповідачів пояснень встановлено, що 05.12.2017 ВБКОЗ УСБУ України в Чернігівській області внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за № 0000322 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України по факту одержання неправомірної вигоди начальником 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » капітаном ОСОБА_1 .
Надалі, 17.01.2018 близько 19:00 год. співробітниками ВБКОЗ УСБУ в Чернігівській області, у м. Чернігові, на заправці № WOG, в поза службовий час затримано начальника 3 відділення інспекторів прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » капітана ОСОБА_1 за налагодження протиправної схеми по отриманню неправомірної вигоди в розмірі 7000,00 грн.
17.01.2018 близько 22:00 год. позивача було запрошено до УСБУ в Чернігівській області для дачі пояснень та прийняття процесуальних рішень (оголошення про підозру та інше). Станом на 23:30 год. 17.01.2018 капітан ОСОБА_1 залишив УСБУ в Чернігівській області. Зі слів військовослужбовця, співробітниками СБУ відносно нього було проведено процесуальні заходи, а саме: особистий обшук та обшук транспортного засобу. Відповідно до ст. 63 Конституції України пояснення не надавав, підозра не вручалась.
У зв`язку з наведеним, наказом Чернігівського ПЗ від 18.01.2018 № 80-АГ призначено службове розслідування щодо об`єктивного з`ясування передумов, що сприяли можливій протиправній поведінці начальника 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » капітаном ОСОБА_1 .
За результатами службового розслідування, відповідно до зібраних доказів та відібраних пояснень, групою офіцерів складено висновок (а.с. 22-43, 137-154), яким запропоновано за порушення керівних нормативно-правових актів звільнити ОСОБА_1 з військової служби за службовою невідповідністю.
23.01.2018 Чернігівським ПЗ винесено наказ № 96-АГ «Про результати службового розслідування», пунктом 5 якого, за порушення вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, пункту 1 статті 24 Розділу IV Закону України «Про запобігання корупції», вирішено направити клопотання на ім`я начальника Управління про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності його правами шляхом накладення дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» (а.с. 19-21).
Наказом Управління від 23.01.2018 № 42-АГ на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (а.с. 51-52).
Враховуючи наведене, наказом Управління від 24.01.2018 № 28-ОС «По особовому складу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби капітана ОСОБА_1 за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини шостої (із застосуванням частини восьмої) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 50).
Наказом начальника Чернігівського ПЗ від 13.02.2018 № 62-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с. 55).
Вважаючи вищевказані накази відповідачів, складені за наслідком службового розслідування, протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначено Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону № 2232-XII).
Відповідно до частини шостої статті 2 Закону № 2232-XII одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу.
Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі Положення).
Пунктами 5, 6 Положення встановлено, що громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на військовій службі визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут), дія якого, у тому числі, поширюється і на Державну прикордонну службу України.
Згідно з преамбулою, усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до статті 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Отже, дотримання зазначених норм є обов`язком кожного військовослужбовця.
Статтею 26 Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (далі - Дисциплінарний статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних взаємовідносин).
Статями 1, 2 та 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, в тому числі, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (стаття 84 Дисциплінарного статуту).
Положеннями статті 85 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.
Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.02.2005 № 111, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 за № 261/10541, затверджено Інструкцію про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України (далі Інструкція).
Пунктом 2 Інструкції передбачено, що службове розслідування в обов`язковому порядку проводиться у разі, зокрема, вчинення правопорушення, що містить ознаки кримінального правопорушення або адміністративного корупційного правопорушення.
Рішення про проведення службового розслідування приймається начальником (командиром), який має право видавати письмові накази та притягати підлеглого військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування призначається письмовим наказом. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, мета та термін проведення, а також посадова особа (особи), якій (яким) доручено його проведення (пункт 5 Інструкції).
Відповідно до пункту 6 Інструкції підставою для призначення службового розслідування можуть бути рапорти посадових та службових осіб добового (прикордонного) наряду, командирів підрозділів, начальників служб, інших посадових осіб, окремих військовослужбовців, заяви (скарги) громадян, подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції, а також інші повідомлення про правопорушення, події, що потребують з`ясування обставин, за яких вони сталися.
Згідно із пунктом 17 Інструкції розслідування має встановити: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який вчинив правопорушення; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено; ступінь провини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму провини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.
Відповідно до пункту 18 Інструкції за результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім положень, визначених пунктом 17 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються, в тому числі, які вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено кожним із військовослужбовців; обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; висновок щодо наявності чи відсутності в діянні військовослужбовця складу дисциплінарного правопорушення та в чому воно (за наявності такого) полягало; пропозиції щодо притягнення винних осіб до відповідальності правами відповідного начальника (командира) без зазначення конкретного виду стягнення; інші заходи, які пропонується здійснити для усунення причин правопорушення та умов, що йому сприяли; дата складання висновку.
Висновки щодо допущених військовослужбовцем порушень в обов`язковому порядку повинні підтверджуватися посиланнями на наявні докази.
З аналізу матеріалів службового розслідування (а.с. 19-43, 137-154) вбачається, що воно проведено на підставі, в межах повноважень та у строки, визначені Інструкцією. Групою офіцерів зібрано докази, відібрано пояснення, проаналізовано положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, та обґрунтовано зроблено висновок про порушення ОСОБА_1 , в тому числі, вимог Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим рекомендовано звільнити позивача з займаної посади, враховуючи таке.
Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів та наданих сторонами пояснень, судом встановлено, що 05.12.2017 ВБКОЗ УСБУ в Чернігівській області внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань дані щодо відкриття кримінального провадження №0000322 за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України по факту одержання неправомірної вигоди начальником 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Добрянка» капітаном ОСОБА_1 .
Близько 19:00 год. 17.01.2018 співробітниками ВБКОЗ УСБУ в Чернігівській області, у м. Чернігові, на заправці «WOG», позивача було затримано в поза службовий час за налагодження протиправної схеми по отриманню неправомірної вигоди в розмірі 7000,00 грн.
Близько 22:00 год. 17.01.2018 капітана ОСОБА_1 було запрошено до УСБУ в Чернігівській області для дачі пояснень та прийняття процесуальних рішень (оголошення про підозру та інше). Станом на 23:30 год. 17.01.2018 капітан ОСОБА_1 залишив УСБУ в Чернігівській області.
В наданих в ході службового розслідування поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що близько 18:20 год. 17.01.2018 до нього на особистий мобільний телефон зателефонував невідомий чоловік, який представився ОСОБА_2 та повідомив, що він знає позивача і хоче з ним зустрітися на автозаправці «WOG» в місті Чернігові, з метою поспілкуватись з питань перетину державного кордону.
Біля 20:20 год позивач під`їхав до вказаної заправки та зателефонував громадянину, що він під`їхав. З транспортного засобу вийшов громадянин, який представився ОСОБА_2 і запропонував ОСОБА_1 здійснювати переміщення цигарок з Республіки Білорусь в Україну в розмірах понад встановлену норму, на що позивачем було відмовлено. Громадянин ОСОБА_2 достав з кишені гроші та почав перераховувати і давати в його бік готівку. ОСОБА_1 одразу відштовхнув руку громадянина ОСОБА_2 з грошима в сторону і пішов в бік свого транспортного засобу.
Після вказаних подій до позивача одразу з транспортного засобу, який раптово під`їхав, підбігли люди в камуфляжі та масках, представились співробітниками УСБУ в Чернігівській області. В ході обшуку у нього було вилучено два мобільні телефони та інші документи, які вказані в протоколі обшуку від 17.01.2018.
В наданих письмових поясненнях та в судових засіданнях ОСОБА_1 стверджував, що від вищевказаної пропозиції громадянина Богдана він відмовився, а дії, які здійснювались відносно нього, є провокаційні та незаконні.
Статтею 12 Статуту також встановлено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень врегульовані Законом України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі Закон).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів, зокрема:
відмовитися від пропозиції;
письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Однак, не зважаючи на вищевикладені вимоги нормативно-правових актів, капітан ОСОБА_1 , після дзвінка невідомого йому громадянина з приводу перетину Державного кордону України, не здійснив керівництву відділу жодної доповіді про протиправну пропозицію невідомої особи, а на власний розсуд поїхав на зустріч з нею. Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с. 138).
В судовому засіданні ОСОБА_1 змінив покази, зазначивши, що в телефонній розмові громадянин Богдан не вказав з якого приводу бажає з ним зустрітись, тому підстави для повідомлення безпосереднього командира про надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди були відсутні. Однак, суд критично ставиться до вказаних доводів, оскільки надаючи пояснення під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 засвідчив, що йому було відомо з якого приводу телефонував громадянин Богдан, а саме: перетину Державного кордону (а.с. 137). При цьому, він був попереджений про дату завідомо неправдивих свідчень та відповідальність, передбачену статтею 383 КК України, що підтверджуються особистим підписом позивача в поясненнях від 18.01.2018.
Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За нормами статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Аналогічні положення закріплені в пункту 27 Інструкції.
Згідно зі пунктом «є» статті 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання прапорщика (мічмана), старшого прапорщика (старшого мічмана) із звільненням з військової служби у запас; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (пункт 280 Положення).
Згідно пункту «е» частини шостої статті 26 Закону № 2232-ХІІ контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.
Під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків (пункт «е» частини 8 статті 26 Закону № 2232-ХІІ).
Згідно із приписами підпункту 1 пункту 267 Положення визначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною шостою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", з ініціативи командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Враховуючи вищезазначене та те, що незважаючи на неодноразові профілактичні заходи, які проводились Чернігівським ПЗ, в тому числі, з позивачем (а.с. 140-154), ОСОБА_1 вимоги керівних документів щодо здійснення доповіді керівництву про дзвінки незнайомих громадян з протиправними пропозиціями не виконав, чим допустив здійснення дисциплінарного проступку.
У зв`язку з наведеним, за наявності корупційних ризиків, суд вважає, що начальником Чернігівського ПЗ у відповідності до Дисциплінарного статуту було вирішено клопотати перед начальником Управління про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності правами начальника ПнРУ, з накладенням дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю», а начальник Управління, в свою чергу, обґрунтовано виніс наказ про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, оскільки існували усі підстави для притягнення військовослужбовця до вказаного виду дисциплінарної відповідальності.
Щодо посилань позивача та представника позивача, що висновок службового розслідування не містить візи старшого юрисконсульта, суд зазначає, що у випадку підтвердження матеріалами справи факту порушення службової дисципліни військовослужбовцем, вказана обставина сама по собі не може бути підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів.
Також, суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про порушення Чернігівським ПЗ пункту 25 Інструкції, оскільки, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, бесіда з позивачем була проведена начальником Чернігівського ПЗ 23.01.2018, після проведення службового розслідування, як того вимагають положення Інструкції (а.с. 117). В ході бесіди ОСОБА_1 було доведено суть учиненого ним порушення, які вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій він порушив. Аркуш бесіди підписаний ним особисто, мається відмітка про відсутність зі сторони позивача заперечень, заяв та клопотань.
Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено представниками Управління та Чернігівського ПЗ при розгляді даної справи.
Таким чином, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту та Закону України «Про запобігання корупції», суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись статтями 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2018 року.

Суддя С.В. Бородавкіна