Справа № 817/1032/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2018 року м. Рівне №817/1032/18

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. при секретарі судового засідання Янчар О.П., за участю сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні (за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін) адміністративну справу за позовом

Державна служба геології та надр України
доДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
про скасування постанов про накладення штрафу, -
В С Т А Н О В И В:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду звернулась Державна служба геології та надр України (далі - позивач, ОСОБА_2) з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому, з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог, просив:

скасувати постанову Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.03.2018 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні №55283071;

скасувати постанову Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.03.2018 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні №55282294.

Позивач вказав, що 27.03.2018 на адресу ОСОБА_2 надійшли оскаржені постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 про накладення штрафів у виконавчих провадженнях №55283071 та №55282294 з примусового виконання виконавчих листів від 02.03.2017 ОСОБА_1 окружного адміністративного суду в справі № 817/856/16. Обгрунтовуючи протиправність постанов державного виконавця, позивач зазначив, що постанови про накладення штрафу всупереч положенням ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" надіслано на адресу ОСОБА_2 27.03.2018, тобто з затримкою в 12 днів. Позивач також покликається на помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанції у справі №817/856/16 про зобовязання ОСОБА_2 видати ТОВ "Георесерчінг" та ТОВ "Зірка Рівненщини" спеціальні дозволи на геологічне вивчення з дослідно-промисловою розробкою покладів бурштину, у зв'язку з чим ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на судове рішення. За наведених обставин, вважає наявними підстави для скасування постанов про накладення штрафу, а тому просить задовольнити позов повністю.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх обєднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі "Горнсбі проти Греції" указаний суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Окрім цього, статтею 382 КАС України регламентовано здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах. Так, відповідно до частини першої цієї статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 8 статті 382 КАС України передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що дана адміністративна справа підсудна ОСОБА_1 окружному адміністративному суду як суду, який ухвалив судове рішення та видав виконавчі листи у справі №817/856/16, а відтак до компетенції якого відноситься здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в означеній адміністративній справі.

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 07.05.2018 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін на 15.05.2018 о 10:00.

Згідно з ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

В судове засідання 15.05.2018 представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суду пояснив, що при прийнятті оскаржених постанов державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, а порушення термінів надіслання постанов про накладення штрафу боржнику не може бути підставою для скасування відповідних рішень державного виконавця.

З метою надання відповідачем додаткових доказів, а саме матеріалів виконавчих проваджень, в межах яких прийняті оскаржені постанови, в судовому засіданні оголошувалась перерва до 17.05.2018 до 14:00.

В судове засідання 17.05.2018 представники сторін не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду; подали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.62,63).

За відсутності підстав для відкладення розгляду справи, встановлених ст.205 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу за відсутності представників сторін, на підставі поданих сторонами доказів.

Дослідивши позовну заяву, з'ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з урахуванням такого.

Судом встановлено, що постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 17.11.2016 у справі №817/856/16 адміністративні позови ТОВ "Зірка Рівненщини" та ТОВ "Георесерчінг" до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо не розгляду у встановлений законодавством строк заяви ТОВ "Георесерчінг" на отримання спеціального дозволу на геологічне вивчення з дослідно-промисловою розробкою надр, а саме: покладів бурштину на ділянці "Чудель" в Сарненському районі Рівненської області.

Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо не розгляду у встановлений законодавством строк заяви ТОВ "Зірка Рівненщини" на отримання спеціального дозволу на геологічне вивчення з дослідно-промисловою розробкою надр, а саме: покладів бурштину на ділянці "Вири" в Сарненському районі Рівненської області.

Зобовязано Державну службу геології та надр України видати спеціальний дозвіл на користування надрами, геологічне вивчення з дослідно-промисловою розробкою надр, а саме: покладів бурштину на ділянці "Чудель" в Сарненському районі Рівненської області ТОВ "Георесерчінг" згідно поданої заяви від 09.03.2016.

Зобовязано Державну службу геології та надр України видати спеціальний дозвіл на користування надрами, на геологічне вивчення з дослідно-промисловою розробкою надр, а саме: покладів бурштину на ділянці "Вири" в Сарненському районі Рівненської області ТОВ "Зірка Рівненщини" згідно поданої заяви від 09.03.2016.

У задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Державної служби геології та надр України видати ТОВ "Георесерчінг" та ТОВ "Зірка Рівненщини" угоду про умови користування надрами - відмовити.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 17.11.2016 у справі №817/856/16 набрала законної сили 15.02.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

На виконання постанови у справі №817/856/16 ОСОБА_1 окружним адміністративним судом 02.03.2017 видано виконавчі листи про примусове виконання рішення суду.

ТОВ "Зірка Рівненщини" та ТОВ "Георесерчінг" як стягувачі за виконавчими листами у справі №817/856/16 звернулися до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявами про відкриття виконавчого провадження.

За результатами розгляду таких заяв Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 11.12.2017 відкрив:

виконавче провадження №55283071 з виконання виконавчого листа №817/856/16, виданого ОСОБА_1 окружним адміністративним судом 02.03.2017, про зобовязання Державної служби геології та надр України видати спеціальний дозвіл на користування надрами, геологічне вивчення з дослідно-промисловою розробкою надр, а саме: покладів бурштину на ділянці "Чудель" в Сарненському районі Рівненської області ТОВ "Георесерчінг" відповідно до поданої заяви від 09.03.2016;

виконавче провадження №55282294 з виконання виконавчого листа №817/856/16, виданого ОСОБА_1 окружним адміністративним судом 02.03.2017, про зобовязання Державної служби геології та надр України видати спеціальний дозвіл на користування надрами, геологічне вивчення з дослідно-промисловою розробкою надр, а саме: покладів бурштину на ділянці "Вири" в Сарненському районі Рівненської області ТОВ "Зірка Рівненщини" відповідно до поданої заяви від 09.03.2016.

29.12.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 (далі старший державний виконавець Башілов В.О.) винесено вимоги №55283071/20.1/21 та №55282294/20.1 боржнику ОСОБА_2 України повідомити у триденний строк з моменту отримання вимоги про виконання рішення ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 02.03.2017 №817/856/16 з наданням підтверджуючих документів (а.с.64-65,76-77).

Старшим державним виконавцем Башіловим В.О. за невиконання рішення суду згідно з виконавчими документами без поважних причин 29.01.2018 винесено постанови: про накладення на ОСОБА_2 України штрафу в розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №55283071; про накладення на ОСОБА_2 України штрафу в розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №55282294 (а.с. 67-68, 79-80).

06.02.2018 Старшим державним виконавцем Башіловим В.О. винесено вимоги №55283071/2в/21 та №55282294/2в/21 боржнику ОСОБА_2 України повідомити у триденний строк з моменту отримання вимоги про виконання рішення ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 02.03.2017 №817/856/16 з наданням підтверджуючих документів (а.с.69-70,76-77).

У зв'язку з ненаданням станом на 15.03.2018 боржником відомостей щодо виконання судового рішення у справі №817/856/16, старшим державним виконавцем Башіловим В.О. за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин винесено постанови: про накладення на ОСОБА_2 України штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні №55283071; про накладення на ОСОБА_2 України штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні №55282294 (а.с. 72-73,79-80).

Позивач, не погоджуючись із вказаними постановами про накладення штрафу від 15.03.2018 у виконавчих провадження №55283071 та №55282294, оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом №1404-VIII.

Статтею 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 13 №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною п'ятою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною 4 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з приписами частини 1-2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведені норми Закону №1404-VIII дають підставу для висновку, що невиконання боржником рішення без поважних причин у визначений строк є підставою для накладення на боржника штрафу.

Як встановлено з позовної заяви, факт невиконання Державною службою геології та надр України судового рішення у справі №817/856/16 боржником не заперечується, при цьому зумовлений його незгодою з судовим рішенням та оскарженням до суду касаційної інстанції.

Суд враховує, що відповідно до частин 2, 3 ст. 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.03.2017 у справі №К/800/7366/17 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 17.11.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017 у справі №817/856/16.

Судом касаційної інстанції в задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 17.11.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017 відмовлено (а.с.90-91).

За таких обставин суд вважає відсутніми підстави для невиконання боржником ОСОБА_2 судового рішення, яке набрало законної сили.

Доводи позивача щодо його дискреційних повноважень та порядку видачі спеціальних дозволів судом до уваги не приймаються як такі, що не стосуються предмета даного адміністративного спору, оскільки спірні правовідносини в даній справі виникли під час виконавчого провадження, при виконанні судового рішення. У справі № 817/856/16 спір вирішено судом по суті, рішення набрало законної сили та підлягає виконанню у встановленому законом порядку.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року).

Таким чином, позивачем не надано, а судом не встановлено існування поважних причин невиконання боржником постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 17.11.2016 у справі №817/856/16.

Судом достеменно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що оскільки ОСОБА_2 України, в порушення норм чинного законодавства, повторно не виконано рішення без поважних причин, старший державний виконавець Башілов В.О. при винесенні постанов про накладення штрафу від 15.03.2018 у виконавчих провадженнях при примусовому виконанні виконавчих листів у справі №817/856/16 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про виконавче провадження", добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин.

Щодо доводів позивача про надіслання на його адресу оскаржених постанов з порушенням встановленого строку, суд зазначає таке.

Абзацами 1, 3 частини 1 статті 28 Закону № 1404-VIII визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Копію оскаржених постанов про накладення штрафу надіслано на адресу боржника 15.03.2018, а отримано ОСОБА_2 27.03.2018, про що свідчать дати реєстрації вихідної та вхідної кореспонденції (а.с.13,16). При цьому, представник відповідача пояснив суду, що відповідно до приписів ст.28 Закону № 1404-VIII зазначені постанови були надіслані на адресу боржника простою кореспонденцією, що зумовлює відсутність квитанцій відділення поштового зв'язку про прийняття поштових відправлень.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини, суд вважає, що можливе порушення відповідачем строків надсилання постанов про накладення штрафу боржнику не може бути самостійною та достатньою підставою для висновку про протиправність оскаржених постанов.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що оскаржені рішення державного виконавця є правомірними та обгрунтованими. Доводи позивача не відповідають обставинам справи, не підтверджують протиправності постанов про накладення штрафу та не дають суду підстав для їх скасування, а відтак в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Державної служби геології та надр України (вул. Ежена Потьє, 16, м. Київ, 03680, ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ) про скасування постанов про накладення штрафу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 травня 2018 року.

Суддя Дорошенко Н.О.