Справа № 548/1990/16-а
Суддя: Іващенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/1990/16-а
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

з участю : позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 міською радою 24.11.2016 року було прийнято рішення не здійснювати демонтаж памятника ОСОБА_4, який знаходиться в місті Хорол, в звязку з тим, що він встановлений ОСОБА_5 Союзу, генералу армії ОСОБА_4, як особі, повязаній з опором і вигнанням нацистських окупантів з України.

Памятник-погруддя ОСОБА_4 в місті Хорол Полтавської області було відкрито 02 листопада 1986 року відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР від 14.05.1973 року, як радянському військовому діячу, генералу армії, заступнику міністра оборони ,СРСР, головнокомандувачу військами ППО СРСР, ОСОБА_5 Союзу, Герою соціалістичної праці, члену ЦК КПРС, депутату ряду скликань Верховної ОСОБА_6 СРСР.

Вважав рішення ОСОБА_3 міської ради незаконним, прийнятим з порушенням чинного законодавства, оскільки воно суперечить п. 6 ст.7 ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», відповідно з яким органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим законом в установленому порядку необхідно було здійснити демонтаж памятників, памятних знаків, присвячених особам, які обіймали керівні посади у вищих органах влади та управління СРСР і УРСР.

Памятник-погруддя ОСОБА_4 відповідно до п.п. «г» п. 4 ч. 1 ст.1 вищезазначеного ОСОБА_7 відноситься до символіки комуністичного тоталітарного режиму, що включає поряд з іншим, памятники присвячені особам, які обіймали керівні посади у вищих органах влади та управління СРСР, УРСР і таке інше.

Аналогічний висновок було зроблено Українським інститутом Національної памяті, від 16.05.2016 року за №01/1210, який був направлений до Полтавської обласної державної адміністрації, яким було підтверджено, що памятник-погруддя встановлений на честь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - помер 2007 року), як особі, яка обіймала керівні посади у вищих органах державної влади СРСР (1986 - 1987рр) - заступник міністра оборони СРСР, - головний інспектор МО СРСР, (1987-1991) - заступник міністра оборони СРСР - головнокомандувач військами ППО - повинен бути демонтований. В листі також зазначається, що у 1983 році ОСОБА_4, обіймаючи посаду командувача військами Далекосхідного військового округу, віддав наказ збити пасажирський «Боїнг 747» Південнокорейської авіакомпанії Korean AirLines, який відхилився від курсу. В наслідок цього інтенданту загинули 246 пасажири і 23 члени екіпажу.

З цього приводу 08.11.2016 року за №01-65/2279, на імя голови ОСОБА_3 РДА та міського голови за підписом голови ОДА надійшов лист-розпорядження, з проханням провести у шестимісячний термін згідно ОСОБА_7 України від 09.04.2015 року №317«Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» демонтаж памятника- погруддя ОСОБА_4, розташованому на центральній площі міста Хорол, про що інформувати Департамент інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю ОДА.

В супереч вимогам голови ОДА та вищезазначеного ОСОБА_7, ОСОБА_3 міська рада в даному випадку приняла незаконне рішення, яке суперечить діючому законодавству.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 прохав суд : визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради від 24.11.2016 року № 523.

До суду надійшов письмовий відзив на позов від відповідача ОСОБА_3 міської ради Полтавської області, згідно якого відповідач прохав суд відмовити в задоволенні позову мотивуючи тим, що Указом Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР від 24 березня 1945 року ОСОБА_4 було присвоєно звання ОСОБА_5 Союзу за геройський подвиг, проявлений при виконанні бойових завдань командування на фронті боротьби з німецькими загарбниками.

Відповідно до Указу Президії Верховної ради СРСР від 16 лютого 1982 року ОСОБА_4 було присвоєно звання ОСОБА_8 Праці та постановлено спорудити бронзовий бюст на його Вітчизні.

Відповідно до листа ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 10.02.2016 року №Мр-04-29/09 памятник-погруддя ОСОБА_5 Союзу, ОСОБА_8 праці ОСОБА_4 відповідно з наказом Управління культури облдержадміністрації від 19.10.2010 року №358 взято на попередній облік та державну охорону як обєкт монументального мистецтва, виявлений на території Полтавської області у період з 1984 по 2010 роки та його прізвище не міститься у рекомендаційному переліку Українського інституту памяті, як таке, що підлягає під дію законів про декомунізацію.

Підпункт 4 частини 3 статті 4 ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» встановлює, що заборона використання та пропаганди символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів не поширюється на випадки використання у творах мистецтва, створених до набрання чинності цим ОСОБА_7.

Даний бронзовий бюст відкрито 02 листопада 1986 року, його скульптором являється заслужений художник ОСОБА_9, архітектор ОСОБА_10 Памятник-погруддя ОСОБА_4 встановлено як генералу армії, ОСОБА_5 Союзу, ОСОБА_8 праці, про що свідчить напис на памятнику.

Безпідставним є посилання позивача на те, що саме ОСОБА_4 віддав наказ збити пасажирський «Боїнг-747» південнокорейської компанії, який відхилився від курсу, внаслідок чого загинуло 246 пасажирів і 23 члена екіпажу, оскільки згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, тобто визнати людину винною у вчиненні злочину може лише суд. Жоден суд не визнав ОСОБА_4 винним у вчиненні вищевказаного злочину. Як свідчать публікації в мережі Інтернет наказ збити пасажирський «Боїнг-747» віддав командир 40-ї винищувальної авіадивізії Військово-повітряних сил Далекосхідного військового округу ОСОБА_11.

Згідно рішення ОСОБА_3 міської ради від 04 лютого 2003 року ОСОБА_4 присвоєно найвищу територіальну відзнаку - звання «Почесний громадянин міста».

Вважали, що постать ОСОБА_4 не можливо ототожнювати з тоталітарним чи нацистським режимом у звязку з обставинами його особистого життя.

На даний час демонтаж погруддя викличе глибоке і справедливе обурення переважної більшості жителів Хорольщини та небажаний суспільний резонанс.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висвітленою у постанові від 10.04.2012 року по справі № 21-1115во10.

В позовній заяві позивач не вказує на порушення своїх прав та ним взагалі не надано ніяких належних доказів щодо порушення його прав оспорюваним рішенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та прохав його задовольнити, обгрунтовував позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Полтавської області ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, обгрунтовуючи свої заперечення проти позову обставинами, викладеними у відзиві на позов.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що Указом Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР від 24 березня 1945 року ОСОБА_4 присвоєно звання ОСОБА_5 Союзу за геройський подвиг, проявлений при виконанні бойових завдань командування на фронті боротьби з німецькими загарбниками.

Відповідно до Указу Президії Верховної ради СРСР від 16 лютого 1982 року ОСОБА_4 присвоєно звання ОСОБА_8 Праці та постановлено спорудити бронзовий бюст на його Вітчизні.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради від 04 лютого 2003 року ОСОБА_4 присвоєно звання «Почесний громадянин міста».

Відповідно до листа ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 10.02.2016 року №Мр-04-29/09, листа управління культури Полтавської ОДА від 14.02.2017 року памятник-погруддя ОСОБА_5 Союзу, ОСОБА_8 праці ОСОБА_4 відповідно з наказом Управління культури облдержадміністрації від 19.10.2010 року №358 взято на попередній облік та державну охорону як обєкт монументального мистецтва, виявлений на території Полтавської області у період з 1984 по 2010 роки, його прізвище не міститься у рекомендаційному переліку Українського інституту памяті, як таке, що підлягає під дію законів про декомунізацію.

01.12.2017 року за № 53 між відділом культури та туризму ОСОБА_3 РДА та КП «Комунсервіс» укладено договір строком до 01.12.2022 року щодо охорони обєкта монументального мистецтва памятника погруддя ОСОБА_5 Союзу, ОСОБА_8 праці ОСОБА_4.

ОСОБА_3 міською радою 24.11.2016 року прийнято оспорюване позивачем рішення про : направлення листа Українському інституту національної памяті щодо збереження памятника ОСОБА_4; звернення до управління культури Полтавської ОДА стосовно внесення памятника ОСОБА_4 до Державного реєстру нерухомих памяток України, як памятку культурної спадщини; не здійснення демонтажу памятника ОСОБА_4, який знаходиться в місті Хорол, в звязку з тим, що він встановлений ОСОБА_5 Союзу, генералу армії ОСОБА_4, як особі, повязаній з опором і вигнанням нацистських окупантів з України.

Українським інститутом Національної памяті на адресу Полтавської ОДА направлено лист від 16.05.2016 року за №01/1210 про те, що відповідно до п.п. «є» п. 4 ч.1 ст.1 ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» памятник погруддя ОСОБА_4 , встановлений в м. Хорол, має бути демонтовано.

Відповідно до п.п. «ґ», «є» п. 4 ч. 1 ст.1 ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» символіка комуністичного тоталітарного режиму - символіка, що включає: зображення, памятники, памятні знаки, написи, присвячені особам, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), особам, які обіймали керівні посади у вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, органах влади та управління областей, міст республіканського підпорядкування, працівникам радянських органів державної безпеки всіх рівнів; назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших обєктів топоніміки населених пунктів, підприємств, установ, організацій, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, повязані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні зїзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, повязаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури).

Відповідно до ст. 2 ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» комуністичний тоталітарний режим 1917-1991 років в Україні визнається злочинним і таким, що здійснював політику державного терору, яка характеризувалася численними порушеннями прав людини у формі індивідуальних та масових вбивств, страт, смертей, депортацій, катувань, використання примусової праці та інших форм масового фізичного терору, переслідувань з етнічних, національних, релігійних, політичних, класових, соціальних та інших мотивів, заподіянням моральних і фізичних страждань під час застосування психіатричних заходів у політичних цілях, порушенням свободи совісті, думки, вираження поглядів, свободи преси та відсутністю політичного плюралізму, та у звязку з цим засуджується як несумісний з основоположними правами і свободами людини і громадянина.

Згідно ст. 3 ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» пропаганда комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки визнається наругою над памяттю мільйонів жертв комуністичного тоталітарного режиму, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму та заборонена законом.

У відповідності до п.6 ст. 7 ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим ОСОБА_7 в установленому порядку здійснити демонтаж памятників, памятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою повязана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, повязаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, а також в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші обєкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні обєкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Разом із тим, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 4 ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» заборона використання та пропаганди символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів не поширюється на випадки використання у творах мистецтва, створених до набрання чинності цим ОСОБА_7.

Відповідно до листа ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 10.02.2016 року №Мр-04-29/09 памятник-погруддя ОСОБА_5 Союзу, ОСОБА_8 праці ОСОБА_4 відповідно з наказом Управління культури облдержадміністрації від 19.10.2010 року №358 взято на попередній облік та державну охорону як обєкт монументального мистецтва, виявлений на території Полтавської області у період з 1984 по 2010 роки.

Крім цього, відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Натомість позивач обґрунтовує позовні вимоги метою усунення порушень відповідачем ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки».

Викладений висновок підтверджується правовою позицією Верховного суду України, висловленою у постанові від 10 квітня 2012 року по справі 21-1115во10.

Таким чином, суд вважає, що оспорюване рішення безпосередньо прав позивача не порушує.

Разом із тим, відповідно до статті 7 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» чітко передбачено механізм виконання вимог даного ОСОБА_7.

Так, згідно п. 6 ст. 7 даного ОСОБА_7 у разі якщо протягом зазначеного в абзаці пятому цього пункту строку не здійснено демонтаж памятників, памятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою повязана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, повязаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, такий демонтаж здійснюється за розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження).

Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобовязаний прийняти таке розпорядження про демонтаж у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом пятим цього пункту.

Також ОСОБА_7 України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» внесено зміни до розділу VII "Заключні положення" ОСОБА_7 України "Про місцеві державні адміністрації", згідно яких у разі якщо протягом строку, визначеного пунктом 6 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" ОСОБА_7 України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому зазначеним законом порядку не здійснять демонтаж памятників, памятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою повязана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, повязаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, такий демонтаж здійснюється за розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобовязаний прийняти розпорядження про демонтаж у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом четвертим пункту 6 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" ОСОБА_7 України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки".

Керуючись ст.ст. 3, 5, 14, 77, 118, 241-246, 250 КАС України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч.2 ст. 295 КАС України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5) Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_12