Справа № 522/19743/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/19743/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І. Час і місце ухвалення: 11:57, 13.12.2017р., м. Одеса Дата складання повного тексту: 13.12.2017р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді : Бойка А.В.,
суддів: Єщенка О.В.,
Осіпова Ю.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
23.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.10.2017 року, просив: визнати протиправними дії посадових осіб відповідача щодо встановлення основного розміру пенсії для розрахунку підвищення до пенсії згідно Постанови КМУ №355 станом на 01.04.2012 року з розміру 80 відсотків від суми грошового забезпечення згідно довідки Одеського обласного військового комісаріату; зобов`язати відповідача розрахувати підвищення до пенсії згідно Постанови КМУ №355, враховуючи, що основний розмір пенсії має складати 90% від грошового забезпечення станом на 01.04.2012 року, встановивши, що розмір підвищення до пенсії за Постановою КМУ №355 складає 1238,40 грн., а розмір пенсії - 5131,35 грн.; стягнути з відповідача заборгованість в частині підвищення до пенсії за Постановою КМУ №355 за період з 01.04.2012 року по 30.10.2017 року в сумі 38200,05 грн.; зобов`язати відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили подати до суду звіт про його виконання; звернути рішення до негайного виконання в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 30.01.2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, апелянт наполягає, що висновок суду про те, що розмір його пенсії не повинен перевищувати 80% грошового забезпечення є помилковим, так як суд не звернув уваги на пункт 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, яким визначено, що дані обмеження не стосуються раніше призначених пенсій. Таким чином, суд звузив конституційні права, тоді як у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2017 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, з 25.12.2007 року ОСОБА_1 є військовим пенсіонером (інвалід війни ІІ групи) та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

07.06.2017 року позивач звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зі зверненням про можливу помилку при розрахунку максимального підвищення до пенсії відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355.

Підставою для звернення до суду стала відповідь пенсійного фонду від 21.06.2017 року №662/К-11, з якої вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2012 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і з урахуванням редакції положень зазначеного Закону станом на 01.04.2012 року, ОСОБА_1 виплачується підвищення до пенсії, розмір якого розраховано з урахуванням максимального розміру пенсії, обчисленої виходячи з 80% від грошового забезпечення.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2012 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснено ГУ ПФУ в Одеській області правомірно, так як при розрахунку розміру підвищення до пенсії максимальний її розмір обраховано із вказаного в довідці грошового утримання станом на 1 квітня 2012 року та виходячи із 80% визначених статтею 13 Закону №2262-ХІІ як максимальний відсоток на час цього розрахунку.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» установлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 1 січня 2013 року до 35 відсотків розміру пенсій.

При цьому, абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ №355) визначено, що розмір пенсії, обчислений з урахуванням підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Спір у даній справі виник з приводу правомірності розрахунку розміру підвищення до пенсії виходячи з визначення його максимального розміру у відповідності до умов, передбачених абзацом другим пункту 1 Постанови КМУ №355.

Аналіз положень Постанови КМУ №355 свідчить, що максимальний розмір підвищення до пенсії, обчисленої відповідно до Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати різницю між розміром пенсії, що виплачується особі, та розміром пенсії, обчисленої з грошового забезпечення за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

З метою реалізації Постанови КМУ №355, яка прийнята задля збільшення розмірів пенсій вказаних категорій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ-ХІІ до набрання чинності вказаною постановою, пунктом 2 цієї постанови передбачено обов`язок відповідних установ забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 станом на 1 квітня 2012 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що базою для розрахунку максимального розміру пенсії з урахування суми підвищення є довідка про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 станом на 1 квітня 2012 року.

З листа відповідача від 21.06.2017 року №662/К-11 вбачається, що розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймав позивач на час звільнення, за якою станом на 01.04.2012 року грошове утримання становить 5701,50 грн. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області при розрахунку розміру підвищення до пенсії максимальний її розмір обраховано виходячи із 80%, визначених статтею 13 Закону №2262-ХІІ, як максимальний відсоток на час цього розрахунку.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивача, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом №3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІІІ у редакції Закону №3668-VІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення максимального розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

З урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №3668-VІ зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону №2262-ХІІ у часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 лип:я 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 03 квітня 2018 року по справі №175/1665/17 (К/9901/9550/18).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі Постанови КМУ №355 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового утримання станом на 01.04.2012 року, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

А відтак, ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області заборгованості з підвищення до пенсії в сумі 38200,05 грн., то колегія суддів зазначає, що під час розгляду даної справи суд встановлює наявність або відсутність у позивача права на відповідний перерахунок пенсії, однак суд не уповноважений на здійснення розрахунків, так як це належить до повноважень відповідача.

В той же час, частиною 1 статті 99 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року, що була чинною на момент звернення з даним позовом до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України (в названій редакції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини другої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Статтею 100 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року) встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною другою цієї статті передбачено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Оскільки пенсія є щомісячним платежем, то, на думку колегії суддів, про порушення свого права позивач дізнався, не отримавши такого забезпечення у належному розмірі у 2012 році.

Позовна заява подана до суду 23.10.2017 року, а тому, з урахуванням встановленого частиною 2 статті 51 Закону №2262-ХІІ 12-місячного строку на поновлення порушеного права, позов підлягає задоволенню з 23.10.2016 року. При цьому, вимоги за період з 01.04.2012 року по 22.10.2016 року підлягають залишенню без розгляду.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки суд першої інстанції, при вирішенні справи, не правильно застосував норми матеріального права, тому постанова суду першої інстанції, в порядку статті 317 КАС України, підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області протягом 15 днів з дня набрання рішенням суду законної сили подати звіт про його виконання, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим, суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329, 382 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо встановлення основного розміру пенсії для розрахунку підвищення до пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» станом на 1 квітня 2012 року з розміру 80 відсотків від суми грошового забезпечення згідно довідки Одеського обласного військового комісаріату.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 з 23 жовтня 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 1 квітня 2012 р. виходячи із 90 % грошового забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги за період з 1 квітня 2012 року по 22 жовтня 2016 року залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко
Суддя: О.В.Єщенко
Суддя: Ю.В. Осіпов