Справа № 369/1538/18
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/1538/18
Провадження № 2-а/369/128/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03.05.2018 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатов Д.Д., за участі секретаря Ярмак О.В.,розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора 3 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову серії серія ЕАА № 264200 від 14 січня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором 3 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції у м. Київ ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 січня 2018 року позивач на автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1, рухався по проспекту Перемоги в районі станції метро «Житомирська». У звязку з нестабільною роботи двигуна я здійснив вимушену зупинку біля станції метро «Житомирська»,

До автомобіля наблизився співробітник поліції та жестом показав про те, щоб позивач опустив дверне скло. Після цього співробітник витребував документи: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які позивач надав до огляду. Працівник поліції пояснив причину зупинки тим, що позивач нібито здійснив не вимушену зупинку, у місці, де це заборонено, чим порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху - «порушення водієм ТЗ дій на дорозі із смугою для маршрутних ТЗ».

Натомість позивач надав усні пояснення про те, що зупинка є вимушеною та здійснена у звязку з нестабільною роботою двигуна (почав вимикатись двигун). При цьому, під час вимушеної зупинки позивачем була увімкнена аварійна сигналізація, як це передбачено вимогами п. 15.14 Правил дорожнього руху. Співробітник поліції ОСОБА_2 виніс постанову (серія ЕАА №264200) від 14 січня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченою ч. З ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 510 гривень. З винесеною постановою позивач не згоден, оскільки Правил дорожнього руху на його думку не порушував, а навпаки діяв у відповідності до них у ситуації що склалась.

В судове засідання позивач не з'явився, у позові просив слухати справу у його відсутності, адміністративний позов повністю підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, у тому числі й ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За змістом ст. ст. 249, 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито та за місцем його вчинення.

У ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного, субєкт владних повноважень зобовязаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо ; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Постанови, водій ОСОБА_1, 14.01.2018, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», н.з. AI 2729 НЕ за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 136 здійснив не вимушену зупинку на смузі громадського транспорту, яка позначена дорожньою розміткою 1.24 та дорожнім знаком 5.11, чим порушив пункт 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною третьою статті 122 КупАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 510 гривень. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Відповідно до частини пятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватись на вимогах цих Правил.

Разом з тим, відповідно до пункта 1.9. ПДР особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком

5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі (пункт 17.1 ПДР).

Спеціально виділена смуга, позначена дорожнім знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» і/або суцільною лінією 1.2 дорожньої розмітки разом з розміткою 1.24, призначена для руху лише маршрутних транспортних засобів, рух інших транспортних засобів цією смугою і виїзд на цю смугу для посадки або висадки пасажирів (завантаження/вивантаження вантажу) заборонено.

Порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина третя статті 122 КУпАП).

Згідно із статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від

№ 5-рп/2015, в якому зазначено, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

При цьому, посилання позивача на рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 з приводу місця розгляду справи про адміністративне правопорушення є помилковими з огляду на те, що після його прийняття норми КУпАП та, зокрема, стаття 258 зазнати змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги частини четвертої статті 258 КУпАП, а саме: постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення (позиція викладена у постанові Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 757/3295/17- а від 07.02.2018 та висновку Верховного Суду у рішенні від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП відповідач оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Під час несення служби 14.01.2018 о 16 год 28 хв. відповідач особисто бачив разом зі своїм напарником, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Volkswagen Passat», н.з. AI 2729 НЕ за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 136 здійснив не вимушену зупинку на смузі громадського транспорту, яка позначена дорожньою розміткою 1.24 та дорожнім знаком 5.11, чим порушив пункт 17.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною третьою статті 122 КупАП і був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем за поданими до суду матеріалами доведений факт обґрунтованості та правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 205, 242 246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Д.Д.Усатов