Справа № 807/922/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2018 року м. Ужгород№ 807/922/16
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Гаврилка С.Є., суддів Рейті С.І., Шешені О.М.,

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

з участю представника позивача Курах Юрій Михайлович;

відповідач Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області представники Семенов Олександр Олександрович та Будюх Дмитро Євгенович;

відповідач Служба Безпеки України представник представник Семенов Олександр Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області та Служби безпеки України про визнання дій протиправними та скасування рапортів і наказу та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:
Розгляд даної справи здійснено за правилами загального позовного провадження із врахуванням відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду відповідно до вимог КАС України, у редакції, що діяв до 15 грудня 2017 року.
До Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області та Служби безпеки України, якою з урахуванням об`єднаних позовних вимог, просить суд: "1. Прийняти позовну заяву до розгляду; 2. Визнати дії начальника УСБУ в Закарпатській області Воєводіна О.В., начальника ВКР УСБУ в Закарпатській області Шурубора О.В., начальника 1 сектору ВКР УСБУ в Закарпатській області Галішин А.О. про притягненні мене до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарних стягнень протиправними, а наказ начальника УСБУ в Закарпатській області Воєводіна О.В. №98-ос від 22.06.2016 року, рапорт начальника ВКР УСБУ в Закарпатській області Шурубора О.В. від 04.07.2016 року, рапорт начальника 1 сектору ВКР УСБУ в Закарпатській області Галішина А.О. від 12.07.2016 року визнати протиправними та скасувати; 3. Поновити строк на оскарження наказу Голови СБУ від 15.08.2016 року №989-ос та наказів від 03.09.2016 року за №1073-ос першого заступника Голови СБУ ОСОБА_2 від 16.09.2016 року за № 151-ос наказу т.в.о. начальника УСБУ в Закарпатській області Василенкова Є.; 4. Звільнити від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч. 1 п.п. 1, 12 Закону України "Про судовий збір"; 5. Визнати дії Голови СБУ при притягненні мене до дисциплінарної відповідальності протиправними, а наказ №989-ос від 15.08.2016 про накладення на мене дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення незаконним та скасувати; 6. Визнати дії першого заступника Голови СБУ Демчини П.В., т.в.о. начальника УСБУ в Закарпатській області Василенкова Є.Ю., протиправними, а накази № 1073-ос від 03.09.2016 року та № 151-ос від 16.09.2016 року, протиправними та скасувати; 7. Поновити мене на посаді оперуповноваженого 1 сектора відділу контррозвідки УСБУ в Закарпатській області з 03.09.2016 року".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про зміну позовних вимог від 09 вересня 2016 року, що подана до Закарпатського окружного адміністративного суду 09 вересня 2016 року та зареєстрована за № 8032.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про зміну позовних вимог від 09 вересня 2016 року, що подана до Закарпатського окружного адміністративного суду 10 жовтня 2016 року та зареєстрована за № 8992.

19 грудня 2016 року ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання, до участі у справі у якості третьої особи залучено УСБУ в Закарпатській області.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року було об`єднано в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Начальника УСБУ в Закарпатській області Воєводіна О.В., Начальника ВКР УСБУ в Закарпатській області Шурубор О.В. та до Начальника 1 сектору ВКР УСБУ в Закарпатській області Галішина А.О. в адміністративній справі № 807/922/16 та позовні вимоги ОСОБА_1 до Голови Служби Безпеки України Грицак В.С., першого заступника Голови Служби безпеки України Демчина П.В., т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Закарпатській області Василенкова Є. в адміністративній справі № 807/2268/16.

20 лютого 2017 року на підставі розпорядження керівника апарату за № 3 було проведено автоматичний розподіл справи у зв`язку з допризначенням двох суддів для утворення колегії суддів, відповідно до якого по справі було призначено судді Шешеня О.М. та Рейті С.І.

07 травня 2018 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, здійснено заміну відповідачів на належних відповідачів, а саме на Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області та Служби безпеки України.

Позовні вимоги мотивовано наступним. 22 червня 2016 року за порушення військової дисципліни наказом начальника УСБУ в Закарпатській області Воєводіна О.В. № 98-ос, на позивача було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді неповної службової відповідності. Позивач посилається на те, що приймаючи рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарне стягнення, відповідач не провів службового розслідування проведення якого, на думку позивача є необхідною передумовою накладення дисциплінарного стягнення з метою встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню порушення. Позивач вважає, що жодного дисциплінарного правопорушення не вчиняв. Вказує, що при прийнятті наказу від 22.06.2017 року, відповідач не врахував те, що останній раніше не притягувався до відповідальності та дисциплінарні стягнення до нього не застосовувались, має заохочення. Крім того наказом Голови СБУ від 15 серпня 2016 року № 989-ос скасовано вказаний наказ від 22 червня 2017 року та прийнято новий наказ, яким до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Позивач вважає, що за наявності менш суворих видів стягнення, безпідставно накладено на нього вказане дисциплінарне стягнення. Вказує на те, що вказаний наказ про звільнення бав прийнятий з порушенням вимог щодо строків притягнення до дисциплінарної відповідальності. Крім того зазначає, що рапортом начальника ВКР УСБУ в Закарпатській області Шурубор О.В. від 04.07.2017 року на позивача було накладено дисциплінарне стягнення догана, за відсутність конкретних результатів оперативно-службової діяльності. Позивач, вважає дане стягнення безпідставним, посилаючись на що йому не повідомлено та не роз`яснено якими нормативно-правовими актами передбачено наявність або відсутність певних результатів його службової діяльності. Також рапортом від 12.07.2016 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення догана за неналежне виконання службових обов`язків та порушення військової дисципліни, однак підставою прийняття такого рішення стало невиконання ним покладених завдань в травні 2016 року, в період перебування позивача у щорічні відпусті, а тому накладення на позивача дисциплінарного стягнення є безпідставним.

В своїх запереченнях представники відповідачів просили у позові ОСОБА_1 відмовити повністю з наступних підстав. В період перебування на військовій службі в СБУ, позивач не виконував рішення начальників (командирів), зокрема щодо переміщення по службі пов`язаного з переїздом в іншу місцевість. Відмова позивача (всупереч вимогам статутів, контракту, взятих зобов`язань) виконати наказ Голови Служби спричинила порушення встановлених термінів для визначення відповідних кандидатур з числа співробітників УСБУ в Закарпатській області (для ротації) та створила передумови до порушення вимог керівництва СБУ щодо термінового посилення ділянок оперативно-службової діяльності управлінь СБУ в Донецькій та Луганській областях. У зв`язку, наказом Голови СБУ па позивача за порушення військової дисципліни, що виразилось у невиконанні Військової присяги, вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 20 Закону України "Про Службу безпеки України", а також невиконання умов контракту від 15 червня 2012 pоку було накладено дисциплінарне стягнення відповідно до пункту "є" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Під час розгляду справи по суті позивач та його представник просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні даної позовної заяви з мотивів наведених у письмових запереченнях.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши сторони та їх представників, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 1 частиною 1 Закону України "Про Службу безпеки України" від 25.03.1992 року № 2229-ХІІ (далі по тексту Закон України № 2229-ХІІ) Служба безпеки України - державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України.

Статтею 19 Закону України № 2229-ХІІ визначено, що кадри Служби безпеки України складають, зокрема, співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби. Порядок обліку кадрів Служби безпеки України затверджується Головою Служби безпеки України.

Відповідно до статті 20 частини 1 Закону України № 2229-ХІІ умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками - військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.

Судом встановлено, що між позивачем та Службою безпеки України було укладено контракт про проходження військової служби в Службі безпеки України строком на 5 років з 15 червня 2012 року по 15 червня 2017 року (Т.1 а.с. 25).

Згідно довідки про проведення бесіди із старшим лейтенантом ОСОБА_1 від 14 червня 2016 року № 58/11/1168 встановлено, що позивача наказом Голови СБУ від 08 червня 2016 року № 693-ос було зараховано у розпорядження начальника УСБУ в Донецькій області (розпорядження ЦУ СБ України від 27 квітня 2016 року № 168/ДСК (досліджено судом під час розгляду справи по суті), однак позивач висловив своє небажання проходити подальшу військову службу в УСБУ України в Донецькій області, а мотиви відмови виконання вказаного наказу позивач зазначив, що викладе в окремому рапорті (Т.2 а.с. 55).

Зокрема, судом в судовому засіданні було досліджено наказ Голови СБУ від 08 червня 2016 року № 693-ос про зарахування позивача у розпорядження начальника УСБУ в Донецькій області.

У зв`язку з чим, наказом начальника УСБУ в Закарпатській області Воєводін О. від 22 червня 2016 року № 98-ос на позивача за порушення статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, у відповідності до пункту "г" статті 68 вказаного Статуту, накладено дисциплінарне стягнення вигляді попередження про неповну службову відповідність (Т.1 а.с. 112).

Наказом Голови Служби безпеки України від 15 серпня 2016 року № 989-ос, у відповідності до статті 94 Дисциплінарного статуту Збройних сил України наказ 22 червня 2016 року № 98-ос "Про накладення дисциплінарного стягнення" (попередження про неповну службову відповідність) скасовано. Водночас даним наказом на позивача за порушення військової дисципліни, що виразилось у невиконанні Військової присяги, вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 20 Закону України "Про Службу безпеки України", а також невиконання умов контракту від 15 червня 2012 року було накладено дисциплінарне стягнення відповідно до пункту "є" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (Т.1 а.с. 113).

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі по тексту Статут № 548-XIV) встановлені загальні обов`язки покладені на військовослужбовців, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.

При цьому згідно статті 30 Статуту № 548-XIV начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання; підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до статті 31 Статуту № 548-XIV начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно статті 35 Статуту № 548-XIV наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку; наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Відповідно до статті 37 Статуту № 548-XIV, військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відповідно до розділу І пункту 13 Інструкції про організацію роботи з переміщення по службі військовослужбовців СБУ за службовою потребою, затверджена наказом ЦУ СБУ від 12 лютого 2016 року № 70/ДСК (досліджена судом під час розгляду справи по суті), у разі термінової необхідності посилення ділянок оперативно-службової діяльності у підрозділах, органах, закладах СБУ, дислокованих у місцевостях України, в яких введено воєнний стан або проводиться АТО, за рішенням Голови СБУ всі види ротацій (переміщень військовослужбовців) можуть здійснюватись у будь-який час за пропозиціями Управлінні роботи з особливим складом СБ України, погодженими з Управлінням внутрішньої безпеки СБ України, без згоди співробітників та без погодження з начальниками підрозділів, органів, закладів СБУ, у яких співробітники проходять службу та до яких пропонується їх переміщення, без дотримання вимог підпунктів 2-7 розділу ІІ цієї Інструкції.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 14 грудня 2006 року на ім`я начальника УСБУ в Закарпатській області Рокитського В.Г., позивач, під час вступу на військову службу зобов`язався під час навчання та військової служби, зокрема вчасно та якісно виконувати накази командирів та після навчання служити в будь якому регіоні України. (Т. 2 а.с. 56).

В матеріалах справи міститься Військова присяга ОСОБА_3 від 25 серпня 2007 року (Т. 2 а.с. 57).

Відповідно до пункту 3.1 контракту про проходження військової служби у Службі безпеки України ОСОБА_1 від 15 червня 2012 року, останній зобов`язується неухильно виконувати рішення начальників (командирів) щодо переміщення по службі, в тому числі пов`язаного з переїздом в іншу місцевість (Т.1 а.с. 25 (на звороті)).

Таким чином, судом резюмується, що позивача було зараховано у розпорядження начальника УСБ України в Донецькій області, однак такий відкрито відмовився від проходження військової служби в рамках часткової ротації, проте підстави відмови від виконання наказу Голови СБ України не навів, а тому не виконав узяті під час вступу на військову службу зобов`язання чим порушив Військову присягу, вимоги статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 20 Закону України "Про Службу безпеки України", у зв`язку з чим на позивача було накладено дисциплінарне стягнення відповідно до пункту "є" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень та порядок їх виконання врегульовано положеннями Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі по тексту Статут № 551-XIV).

Відповідно до статті 1 Статуту № 551-XIV - військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно зі статтями 2, 4 Статуту № 551-XIV військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Статтею 5 Статуту № 551-XIV передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем, своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення, зокрема, стосовно молодших та старших офіцерів у вигляді: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження в посаді, пониження військового звання на один ступінь, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, позбавлення військового звання (ст. 68 Статуту - № 551-XIV).

Відповідно до статті 45 Статуту № 551-XIV, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

При цьому, згідно статті 68 Статуту № 551-XIV на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Статтею 83 Статуту № 551-XIV на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Так, згідно з статтею 86 частини 2 Статуту № 551-XIV під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтею 87 Статуту № 551-XIV встановлено строки накладення дисциплінарного стягнення, зокрема, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення.

У відповідності до статті 84 Статуту № 551-XIV, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до Розділу II пунктів 1-3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України, що затверджена Наказом Центрального управління Служби безпеки України від 04 лютого 2016 року за № 45, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Підставами для проведення службового розслідування є: невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем СБУ вимог військових статутів, інших актів законодавства, нормативно-правових та розпорядчих актів СБУ, наказів начальників (командирів), що негативно вплинуло на стан виконання покладених на СБУ завдань або призвело до порушень громадського порядку, прав та законних інтересів осіб, заподіяння шкоди державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян; недотримання військовослужбовцем СБУ вимог законодавства, що призвело до втрати, незаконного знищення матеріальних носіїв службової інформації або розголошення відомостей, що містяться в них; порушення військовослужбовцем СБУ порядку застосування вогнепальної зброї, спеціальних засобів чи заходів фізичного впливу; порушення військовослужбовцем СБУ правил несення вартової чи чергової служби, що призвело до тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків; надзвичайні події на об`єктах СБУ. Забороняється призначення службового розслідування за відсутності підстав, визначених цією Інструкцією.

Таким чином призначення службового розслідування віднесено законодавцем до права, а не обов`язку, відповідного командира. Крім того, суд зауважує, що у випадку, коли відповідний командир бажає скористатись своїм правом щодо проведення службового розслідування, то таке право не є безумовне, для цього повинні існувати певні підстави. А відтак, коли наявні визначені підстави, то лише тоді відповідний командир може скористатись своїм правом щодо призначення службового розслідування.

Відповідно до статті 94 Статуту - № 551-XIV, старший командир має право скасовувати дисциплінарні стягнення, накладені молодшим командиром, якщо він визнає, що стягнення не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, та накладати своєю владою більш суворі стягнення.

Наказом Голови Служби безпеки України від 15 серпня 2016 року № 989-ос, у відповідності до статті 94 Дисциплінарного статуту Збройних сил України наказ 22 червня 2016 року № 98-ос "Про накладення дисциплінарного стягнення" (попередження про неповну службову відповідність) скасовано. Водночас даним наказом на позивача за порушення військової дисципліни, що виразилось у невиконанні Військової присяги, вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 20 Закону України "Про Службу безпеки України", а також невиконання умов контракту від 15 червня 2012 року було накладено дисциплінарне стягнення відповідно до пункту "є" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (Т.1 а.с. 113). Вказаний наказ був виданий з урахуванням рапорту помічника Голови Служби начальника Головної інспекції Служби безпеки України від 08 серпня 2016 року за № 3/3-2695.

Як судом зазначалося, статтею 87 Статуту № 551-XIV встановлено строки накладення дисциплінарного стягнення, зокрема, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення. Таким чином Наказ Голови Служби безпеки України від 15 серпня 2016 року № 989-ос був виданий у строки, визначені Статутом № 551-XIV

Відповідно до статті 96 Статуту № 551-XIV, дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця.

На виконання наказу від 15 серпня 2016 року № 989-ос наказом першого заступника Голови СБУ від 03 вересня 2016 року № 1073-ос "По особовому складу" у відповідності до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України позивача було звільнено з військової служби за підпунктом "б" пункту 61, підпунктом "е" пункту 62 (через службову невідповідність) та пунктом 88-1 у запас Збройних сил України по управлінню СБУ в Закарпатській області (Т.1 а.с. 66).

У відповідності до статті 24 частини 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Зокрема, звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби визначається Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, що затверджена наказом Служби Безпеки України від 14 жовтня 2008 року № 772 (даної по тексту Інструкція - № 772), пунктом 7.9 якої передбачено, що наказ про накладення на військовослужбовців дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, виданий посадовими особами у межах дисциплінарних повноважень, є підставою для оформлення документів, необхідних для видання наказу по особовому складу про таке звільнення.

Наказом т.в.о. начальника УСБУ в Закарпатській області від 16 вересня 2016 року № 151-ос "По особовому складу" позивача виключено із списків особового складу з 17 вересня 2016 року (Т.1 а.с. 67).

Отже, з викладених правових норм вбачається, що кожний військовослужбовець зобов`язаний неухильно дотримуватися військової дисципліни, що між іншим, передбачає його обов`язок виконувати накази командира.

Підставами для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності визначеними статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, є невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Таким чином, для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення. Вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення .

Звільнення за службовою невідповідністю є одним із видів стягнення, який може бути застосовано за невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Отже, ОСОБА_1 , як військовослужбовець і співробітник СБУ в Закарпатській області зобов`язаний був виконати наказ Голови СБУ та прибути у розпорядження начальника УСБУ в Донецькій області для несення служби та продовження виконання своїх функціональних обов`язків.

Таким чином звільнення з військової служби за службовою невідповідністю є видом дисциплінарного стягнення, а тому воно має відбуватись із дотриманням відповідних норм Дисциплінарного статуту, у зв`язку з чим звільненню зі служби за службовою невідповідністю та виданню про це відповідного наказу повинно передувати невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків або скоєння ним конкретного порушення військової дисципліни чи громадського порядку, виявлення такого невиконання (неналежного виконання) або порушення, а також встановлення вини особи у його скоєнні (вчиненні).

Виходячи із системного аналізу норм застосованого судом законодавства, суд прийшов до висновку про те, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення відповідно до пункту "є" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, здійснювалося за наявності для цього достатніх підстав, у межах повноважень та в порядку, що передбачені нормативно-правовими актами, а відтак оскаржувані позивачем накази винесені правомірно.

Рапортом від 04 липня 2016 року начальником ВКР УСБУ в З/о Шурубора О. на позивача накладено дисциплінарне стягнення "догана": за відсутність конкретних результатів оперативно-службової діяльності у першому півріччі 2016 року, відповідно до оцінки результатів службової діяльності органів і підрозділів (Т. 1 а.с. 88).

Як вбачається з довідки від 04 липня 2016 року начальника ВКР УСБУ в З/о Шурубора О., яка міститься в матеріалах справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало неналежне виконання своїх службових обов`язків та порушення військової дисципліни, що призвело до відсутності результатів оперативно-службової діяльності у першому півріччі 2016 році (Т. 1 а.с.а.с. 85-87).

Зокрема, вказаною довідкою встановлено, що позивачем неналежно виконувались покладені на нього функціональні обов`язки та накази командирів у зв`язку з чим позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 16 Статуту № 548-XIV встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Судом встановлено, що перелік функціональних обов`язків позивача визначені його посадовою інструкцією від 02 квітня 2016 року, з тексту якої вбачається, що до обов`язків позивача входить, зокрема планування оперативно-службової діяльності підрозділу (Т.2 а.с. 54).

Рапортом від 12 липня 2016 року начальником 1 сектору ВКР УСБУ в Закарпатській області Галішин А. на позивача накладено дисциплінарне стягнення "догана": за неналежне виконання службових обов`язків, зокрема було встановлено факт грубого порушення військової дисципліни ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 90).

Як вбачається з довідки від 12 липня 2016 року начальника 1 сектору ВКР УСБУ в Закарпатській області Галішин А., підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало неналежне виконання своїх службових обов`язків та порушення військової дисципліни. Зокрема, згідно вказаної довідки, графіком вербувань відділу контррозвідки Управління СБУ в Закарпатській області від 06 січня 2016 року затвердженого начальником Управління полковником ОСОБА_4 , на травень 2016 р. було заплановано проведення вербування ОСОБА_1 .. Водночас, станом на 12 липня 2016 р. оперуповноваженим 1 сектору відділу контррозвідки капітаном ОСОБА_1 в порушення вимог Інструкції про порядок здійснення Службою безпеки України конфіденційного співробітництва, затвердженого наказом СБУ від 15.08.2014 року № 033, не здійснюються заходи щодо удосконалення негласного апарату оперативним співробітником не проводиться комплекс заходів з пошуку, ретельної перевірки і всебічного вивчення осіб, придатних до конфіденційного співробітництва. Жодного кандидата на вербування зазначеним співробітником не оформлено та не взято у вивчення та перевірку. За результатом дослідження стану та організації роботи з негласним апаратом та довіреними особами а Управлінні СБУ в Закарпатській області, комісією Управління зазначено недосконалу організацію роботи щодо підбору та вивченню кандидатів на вербування, у тому числі ОСОБА_1 згідно доповідної записки за результатами тематичної перевірки від 14 травня 2016 року. У зв`язку з чим, за неналежне невиконання своїх службових обов`язків та порушення військової дисципліни, капітан ОСОБА_1 було притягнено до дисциплінарної відповідальності до (Т. 1 а.с. 89).

Позивач в позові зазначив, що вказані твердження є безпідставними, оскільки він належним чином виконував свої службові обов`язки, а в період з 10 травня 2016 року по 13 червня 2016 року перебував у черговій щорічні відпустці.

Судом зауважується, що позивач до 10 травня 2016 року перебував на службі, крім того, у вищезазначеній довідці зазначено про те, що позивачем станом на 12 липня 2016 року не здійснено певні дії.

У зв`язку з наведеним, суд резюмує, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани є правомірним, позивач в період виходу з відпустки (13 червня 2016 року) по 12 липня 2016 року мав можливість вжити дії спрямовані на виконання своїх службових обов`язків.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог позивача необхідно відмовити.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області та Служби безпеки України про визнання дій протиправними та скасування рапортів і наказу та поновлення на посаді відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 08 травня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 18 травня 2018 року.

Головуючий суддя Судді: С.Є. Гаврилко С.І. Рейті О.М. Шешеня