Справа № 820/5934/17
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 травня 2018 р. № 820/5934/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Андрущенко Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача - не прибув,

відповідача - Байбак В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2 ОСОБА_2
до Харківського міського центру зайнятості
про визнання бездіяльності незаконною,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського міського центру зайнятості (далі по тексту - відповідач, Харківський МЦЗ), в якому просить суд визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості, яка виражається у не направленні ОСОБА_2 під час здійснення прийому 18 липня 2017 року до відділу з профорієнтації безробітних для проведення зі ним поглибленого профдіагностичного обстеження з метою професійного добору і професійного відбору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 липня 2017 року він з'явився на черговий прийом до Харківського міського центру зайнятості, з метою отримання соціальних послуг на випадок безробіття. Також зазначив, що здійснюючи прийом, відповідач не направив позивача до відділу з профорієнтації або визначити, яка може бути робота по іншій професії, з урахуванням обмежень за станом здоров'я.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 05.05.2018 року подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача надала до суду письмовий відзив в якому зазначила, що під час перебування на обліку позивач отримує соціальні послуги, передбачені чинним законодавством, а саме: консультаційні послуги з питань працевлаштування та реєстрації в службі зайнятості.

Направлення ОСОБА_2 до відділу з профорієнтації безробітних для проведення профдіагностичного обстеження, не видавалося, тому як не було в цьому потреби, оскільки, на прийомі у спеціаліста з профорієнтації 22.06.2017 року позивачу було надано інформацію щодо можливості проходження професійного навчання за професією «кравець» в ХЦПТО ДСЗ.

Враховуючи обсяг соціальних послуг, які надаються безробітному ОСОБА_2 протягом його перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості, центр вживає всі можливі та передбачені законом заходи щодо якісного та повного соціального захисту позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала посилаючись на доводи викладені у відзиві.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, що наказом директора Харківського міського центру зайнятості від 27.09.2016 року № НТ160927 ОСОБА_2 наданий статус безробітного з 27.09.2016 року та відповідно до п.п. 2,4 ст. 22, п.2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п.п.2.7., 2.9. "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" призначена виплата допомоги по безробіттю з 04.10.2016 року, у розмірі встановленому законодавством.

18.07.2017 під час прийому ОСОБА_2 були переглянуті наступні вакансії: соціолог, викладач із соціальної педагогіки.

Одночасно, ОСОБА_2 було надано інформацію про наявність 2-х актуальних вакансій на посаду юрисконсульт в Південному державному проектно-конструкторському та науково-дослідному інституті авіаційної промисловості та Північно-Східному регіональному центрі страхового фонду документації. При цьому направлення не видавалось, у зв'язку з тим, що вимогами до кандидата є: повна вища освіта спеціаліст і досвід роботи від 3-х до 5-ти років, але було запропоновано провести співбесіду з роботодавцем по телефону, ОСОБА_2 від співбесіді відмовився.

Разом з тим, ОСОБА_2 було надано телефон ФОП ОСОБА_4 НОМЕР_1 з приводу надомної роботи.

Також, під час прийому, були переглянуті вакансії некваліфікованої роботи, такі як укладальник-пакувальник, та контролер на КПП - підходящих за станом здоров'я вакансій не було.

Згідно копії додатку 1 до персональної картки безробітного, встановлено, що на попередньому прийомі у спеціаліста з профорієнтації 22.06.2017 року позивачу було надано інформацію щодо можливості проходження професійного навчання за професією «кравець» в ХЦПТО ДСЗ. ОСОБА_2 було ознайомлено з термінами навчання, роз'яснено щодо компенсації витрат на проїзд. Орієнтовно була вказана дата початку навчання в Харківському центрі професійно-технічної освіти ДСЗ, а саме з 11.09.2017 року потрібно приступити до занять за адресою м. Харків, пров. Халтуріна, 3.

Позивач виявив зацікавленість та надав згоду на навчання, у зв'язку з чим була сформована заявка за професією «кравець», про що були зроблені відповідні записи в Додатку № 1 до персональної картки безробітного та внесено до бази даних. ОСОБА_2 було видано направлення на проходження медичного огляду для відповідної довідки (Ф0860) для включення до групи на навчання.

Направлення ОСОБА_2 до відділу з профорієнтації безробітних для проведення профдіагностичного обстеження, не видавалося.

Судом також встановлено, що за час перебування на обліку позивач систематично отримує профорієнтаційні та консультаційні послуги.

За весь час перебування на обліку ОСОБА_2 було призначено відвідати провідних фахівців з профорієнтації 09.12.2016, 01.03.2017, 07.04.2017, 20.04.2017, 09.06.2017, 22.06.2017, 11.08.2017, 30.08.2017, 08.08.2017, 21.09.2017, 11.10.2017, 12.10.2017, 03.11.2017, 13.11.2017.

01.03.2017 ОСОБА_2 було рекомендовано пошук роботи соціологом, викладачем соціальних дисциплін, спеціалістом держаної служби відповідно до його стану здоров'я (виписка із медичної карти амбулаторного хворого №3354 від 17.10.2016).

07.04.2017 - профконсультаційний прийом. Під час проведення консультації

ОСОБА_2 було запропоновано для визначення його сильних та слабких сторін,

можливостей та навичок, мотивацій та стимулювання до пошуку роботи пройти тестування

за методиками визначення соціально-психологічних професійно-значущих факторів та

дослідження мотивації досягнень.

Для тестування позивачу потрібно було написати у додатку № 1 до персональної картки, що він погоджується на таке тестування, проте, ОСОБА_2 відмовився надати свою згоду на таке тестування, оскільки ним, не була надана згода на обробку персональних даних.

Разом з тим, пройти таке тестування без надання персональних даних ОСОБА_2 погодився. Його зацікавило власне самопізнання. Результати тестування були роздруковані та видані на руки ОСОБА_2, але за його вимогою не були збережені. За результатами такого тестування, Позивачу рекомендовано продовжити пошук роботи за робітничими професіями.

На профконсультаційному прийомі 09.06.2017 ОСОБА_2 наполягав на пошуку роботи за фахом соціальна робота, викладач соціальних дисциплін за умови стажування. Особа наполягала на продовженні пошуку роботи за фахом соціальна робота (за умови стажування): викладач соціальних дисциплін в навчальних закладах, отримав рекомендації щодо пошуку роботи.

22.06.2017 черговий раз роз'яснено порядок направлення на професійне навчання. Враховуючи медичну довідку та тривалий час перебування на обліку особи, фахівцем з профорієнтації запропоновано обміркувати можливість проходження професійного навчання за професією «кравець.

11.08.2017 було з'ясовано, що ОСОБА_2 проходить мед огляд за формою 086-0 для вирішення питання подальшого працевлаштування за умови професійного навчання. В черговий раз ОСОБА_2 ознайомлений з Порядком. Йому рекомендовано надати результати медичного огляду не пізніше 08.09.2017. ОСОБА_2 довідку за формою 086-0 у встановлений термін не надав.

11.10.2017 на індивідуальному профконсультаційному прийомі йому було рекомендовано пройти удруге профдіагностичне обстеження з метою виявлення професійних схильностей та отримано його письмову згоду на проходження такого тестування.

03.11.2017 було призначено відвідування до спеціаліста з профорієнтації на тестування.

13.11.2017 - профконсультаційний прийом.

Отже, суд погоджується з посиланням відповідача, що під час перебування на обліку позивач отримує соціальні послуги, передбачені чинним законодавством, до яких входить і проходження профдіагностичного обстеження.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено статус безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доході готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітті зобов'язані самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців; відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів з дотриманням письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов'язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про зайнятись населення" підходящою робота для безробітного вважається робота, що відповідає освіті, професії (спеціальності), кваліфікації особи з урахуванням доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради. Заробітна плата повинна бути не нижче розміру заробітної плати такої особи за останнім місцем роботи з урахуванням середнього рівня заробітної плати, що склався у регіоні за минулий місяць, де особа зареєстрована як безробітний. Під час пропонування підходящої роботи враховується тривалість роботи за професією (спеціальністю), кваліфікація досвід, тривалість безробіття, а також потреба ринку праці.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України "Про зайнятість населення" професійна орієнтація населення - комплекс взаємопов'язаних економічних, соціальних, медичних, психологічних і педагогічних заходів, спрямованих на активізацію процесу професійного самовизначення та реалізацію здатності до праці особи, виявлення її здібностей, інтересів, можливостей та інших чинників, що впливають на вибір або зміну професії та виду трудової діяльності.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що професійна орієнтація осіб, які звернулися до територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснюється шляхом: професійного інформування, що полягає у наданні відомостей про трудову діяльність та її роль у професійному самовизначенні особи, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що сприятиме формуванню професійних інтересів, намірів та мотивації особи щодо обрання або зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи; професійного консультування, спрямованого на оптимізацію професійного самовизначення особи на основі виявлення її індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвих ситуацій, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я та з урахуванням потреби ринку праці; проведення професійного відбору, що полягає у встановленні відповідності особи вимогам, які визначені для конкретних видів професійної діяльності та посад.

Згідно частини 1 статті 34 Закону України "Про зайнятість населення" професійне навчання - набуття та удосконалення професійних знать, умінь та навичок особою відповідно до її покликання і здібностей що забезпечує відповідний рівень професійної кваліфікації для професійної діяльності та конкурентоспроможності на ринку праці.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про зайнятість населення" реалізація права на вибір місця, виду діяльності та роду занять здійснюється шляхом самостійного забезпечення особою своєї зайнятості чи звернення з метою працевлаштування до роботодавця або за сприяння центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, чи суб'єкта господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні.

Для осіб, які не мають професії (спеціальності) і вперше шукають роботу, підходящою вважається така, що потребує первинної професійної підготовки, зокрема безпосередньо на робочому місці, а для осіб, які бажають відновити трудову діяльність після перерви тривалістю, що перевищує шість місяців, підходящою вважається робота за професією останнього місця роботи або робота з проходженням попередньої перепідготовки за новою професією (спеціальністю) за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Згідно до пункту 18 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, для осіб, які не працювали за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) більш як 12 місяців, підходящою є робота, яку вони виконували за останнім місцем роботи, а робота за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) може бути підходящою за умови підвищення кваліфікації за направленням центру зайнятості з урахуванням потреби ринку праці.

Пунктом 19 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, передбачено, що у разі коли протягом шести місяців з дня реєстрації безробітному неможливо підібрати роботу за професією, підходящою є робота, що потребує зміни професії з урахуванням його здібностей, стану здоров'я, професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці.

Відповідно до пункту 20 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу для безробітних, які не мають професії або працювали на роботах, що не потребують спеціальної підготовки, та зареєстровані у центрі зайнятості більш як шість місяців, підходящою роботою також є участь у громадських роботах та інших роботах тимчасового характеру, тривалість яких перевищує один місяць (далі - громадські та інші роботи тимчасового характеру). Для осіб, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більш як 12 місяців) перерви (крім осіб, яким до досягнення встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку залишилося два і менше роки), підходящою роботою також є участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, які відповідають їх освіті, професії (спеціальності), професійному досвіду, зокрема за спорідненими професіями.

Так, ОСОБА_2 в адміністративному позові посилається на «Положення про організацію професійної орієнтації населення», затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства освіти України, Міністерства соціального захисту населення України

від 31 травня 1995 року N 27/169/79, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 червня 1995 р. за N 190/726 із змінами і доповненнями, відповідно до якого судом встановлено, що професійна орієнтація населення - це комплексна науково обгрунтована система форм, методів та засобів впливу на особу з метою оптимізації її професійного самовизначення на основі врахування професійно важливих особистісних характеристик кожного індивідуума та потреб ринку праці. Вона спрямована на досягнення збалансованості між професійними інтересами і можливостями людини та потребами суспільства в конкретних видах професійної діяльності. Професійна орієнтація населення є складовою частиною соціально-орієнтованої ринкової економіки, яка впливає на ринок праці, товарів, послуг та капіталу.

Головною метою профорієнтаційної роботи є сприяння специфічними для неї методами посиленню конкурентоспроможності працівника на ринку праці і досягнення продуктивної зайнятості населення.

Професійна орієнтація включає такі елементи: професійної інформації, професійної консультації, професійного добору, професійного відбору та професійної адаптації.

Професійна інформація забезпечує ознайомлення зі змістом і перспективами розвитку професій, формами та умовами їх здобуття, станом та потребами ринку праці в кадрах, вимогами професій до особистості, можливостями професійно-кваліфікаційного становлення.

Професійна консультація грунтується на науково організованій системі взаємодії психолога-профконсультанта і особи, що потребує допомоги у виборі або зміні професії чи виду діяльності, на основі вивчення індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвої ситуації, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я особи та з урахуванням потреб ринку праці.

Професійний добір - система профдіагностичного обстеження особи, спрямована на визначення конкретних професій, найбільш придатних для оволодіння ними конкретною особою.

Професійний відбір здійснюється з метою визначення ступеню придатності особи до окремих видів професійної діяльності згідно з нормативними вимогами. Професійний відбір громадян здійснюється відповідно Переліку професій та спеціальностей, що вимагають професійного відбору. Вказаний Перелік затверджується у встановленому порядку Кабінетом міністрів України.

Професійна адаптація покликана сприяти входженню особи у трудову діяльність, практичній перевірці правильності професійного вибору і успішному професійному становленню працівника.

Науково-методичними засобами, що використовуються у професійній орієнтації населення, є професіографія (інформаційна, діагностична, коригуюча, формуюча) і професійна діагностика (комплекс медичних, психофізіологічних, психологічних та інших методів вивчення особи).

Основні функції у галузі профорієнтаційних послуг та психологічної підтримки населення: забезпечення безкоштовного надання на гарантованому державою рівні обсягу профорієнтаційних послуг молоді, яка навчається, незайнятому і зайнятому населенню, інвалідам; здійснення професійного інформування населення про професії та спеціальності, що мають попит на регіональному ринку праці; надання населенню індивідуальних інформаційно-довідкових та професійних консультацій з використанням елементів психологічної підтримки; ознайомлення населення з правилами вибору професії, виховання у громадян спрямування на самопізнання і особисту активність як основи професійного самовизначення; формування у населення вміння співставляти свої індивідуальні особливості з вимогами професії до особи, складання на цій основі реального плану оволодіння професією; організація та проведення групових професійних консультацій серед молоді, яка навчається, незайнятого і зайнятого населення, інвалідів; створення умов для розвитку професійно важливих якостей особистості; забезпечення поглибленого профдіагностичного обстеження громадян з метою професійного добору і професійного відбору; надання психологічної підтримки та здійснення корекції професійного самовизначення населення; визначення професійної придатності осіб при комплектуванні навчальних груп загальноосвітніх шкіл, спеціальних шкіл, професійних навчально-виховних та вищих навчальних закладів, направленні незайнятого населення на професійне навчання, працевлаштування громадян тощо; здійснення заходів щодо сприяння професійній адаптації осіб, направлених на професійне навчання, психологічного супроводження навчальних груп; сприяння професійній адаптації працівників, які вперше працевлаштувались, та громадян, що змінили професію.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що професійна орієнтація населення - це комплекс заходів, методів та засобів впливу на особу з метою оптимізації її професійного самовизначення, до яких зокрема відноситься забезпечення поглибленого профдіагностичного обстеження громадян з метою професійного добору і професійного відбору.

В свою чергу, поглиблене профдіагностичне обстеження громадян з метою професійного добору і професійного відбору є лише однією із функцій галузі профорієнтаційних послуг та психологічної підтримки населення.

Суд зазначає, що зазначеним положенням не встановлено порядку, яким передбачено обов'язок відповідача здійснювати профдіагностичне обстеження безробітного щоразу під час чергового прийому.

Так, як 11.10.2017 на індивідуальному профконсультаційному прийомі позивачу було рекомендовано пройти удруге профдіагностичне обстеження з метою виявлення професійних схильностей та отримано його письмову згоду на проходження такого тестування, то посилання ОСОБА_2 на бездіяльність відповідача саме під час прийому 18.07.2017 року, яка виражається у не направленні до відділу з профорієнтації безробітних для проведення з ним поглибленого профдіагностичного обстеження з метою професійного добору і професійного відбору є безпідставним, оскільки у відповідача відсутній обов'язок направляти та проводити щоразу підчас прийому профдіагностичне обстеження.

Крім того, позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не добуто належних та допустимих, достовірних та достатніх доказів в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ, як звернення позивача до посадових осіб відповідача так і відмови у проведенні поглибленого профдіагностичного обстеження під час прийому 18.07.2018 року або наявності станом на 18.07.2018 року передбачених законом підстав для його обов'язкового проведення і нездійснення такого обстеження ХМЦЗ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем вчинені визначені законом дії щодо сприяння у працевлаштуванні позивача, а тому, позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів правомірності своїх дій.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Харківського міського центру зайнятості про визнання бездіяльності незаконною - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22 травня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.