Справа № 804/835/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року Справа № 804/835/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Бар'єр" про стягнення заборгованості за податковим боргом у розмірі 2049436,25 грн.,
Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства "Бар'єр", в якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено її розгляд в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
В судове засідання зявися прокурор, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Інші сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Письмового відзиву на позов відповідачем не надано.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав.
Судом встановлено, що Державне підприємство "Бар'єр" є платником податків, зборів (обов'язкових платежів) і перебуває на податковому обліку в Камянській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
З матеріалів справи видно, що Державне підприємство "Бар'єр" має податковий борг по земельному податку в загальній сумі 2044165,44 грн., який утворився у звязку з наступним.
Згідно п.п.14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до п.п. 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).
Відповідно до ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Платником земельного податку є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) та землекористувач. Обєктом оподаткування є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні.
Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Згідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проте, внаслідок несплати податкових зобовязань з земельного податку за травень 2017 року в сумі 232512,06 грн., за червень 2017 року в сумі 232512,06 грн., за липень 2017 року в сумі 232512,06 грн., за серпень 2017 року в сумі 232512,06 грн., за вересень 2017 року в сумі 232512,06 грн., за жовтень 2017 року в сумі 232512,06 грн. та за листопад 2017 року в сумі 232512,06 грн. утворилась заборгованість в сумі 1627584,42 грн.
Також, ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку з питання порушення терміну сплати земельного податку, за результати якої складно акт №1/04-03-12-28/31330051 від 09.08.2017 року та встановлено порушення відповідачем граничних строків сплати податкових зобовязань.
Статтею 126 Податкового Кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Вказане податкове повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача засобами поштового звязку та отримано ним 05.09.2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. В адміністративному чи судовому порядку рішення не оскаржувалось.
Згідно пункту 57.3 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.
Вказане податкове повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача засобами поштового звязку та отримано ним 10.10.2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. В адміністративному чи судовому порядку рішення не оскаржувалось.
За несвоєчасну сплату податкових зобовязань позивачем на підставі статті 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня по земельному податку в сумі 288 573,05 грн.
Також, Державне підприємство «Барєр» має податковий борг по сплаті частини чистого прибутку в сумі 5222,01 грн., який утворився у звязку з наступним.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку з питання порушення терміну сплати частини чистого прибутку, за результати якої складено акт №83/04-36-12-39/31330051 від 17.08.2017 року та встановлено порушення відповідачем граничних строків сплати податкових зобовязань.
На підставі вказаного акту контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 11.09.2017 року, яким відповідачу збільшено податкові зобовязання з земельного податку за штрафними санкціями на суму 5222,01 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу відповідача засобами поштового звязку та отримано ним 31.08.2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. В адміністративному чи судовому порядку рішення не оскаржувалось.
За несвоєчасну сплату податкових зобовязань позивачем на підставі статті 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня в сумі 48,80 грн.
Станом на час розгляду справи судом, відповідач не надав доказів сплати податкового боргу.
На виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу направлено податкову вимогу від 15.04.2014 року № 1034-25, яка отримана відповідачем 05.05.2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином заборгованість по сплаті податків є узгодженою, вона не скасована і не списана податковим органом.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
У відповідності до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем - суб'єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 2049436,25 грн., натомість відповідачем не було надано суду достатніх доказів для спростування позиції позивача, викладеної в заявленій позовній заяві, та доказів добровільної сплати означеної суми боргу на момент розгляду справи.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, у даній справі судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 27.04.2018 року.

Суддя ОСОБА_1