Справа № 826/8592/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 травня 2018 року м. Київ № 826/8592/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши у письмовому провадженні сумісну заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" та ОСОБА_1 про відвід судді Пащенка К.С. в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус"

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Євгенії Анатоліївни,

треті особи: ОСОБА_1,

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"

про визнання протиправними дій, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Євгенії Анатоліївни, треті особи: ОСОБА_1, Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" про скасування рішення.

В судовому засіданні 17 травня 2018 року представник позивача та третьої особи-1 ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді Пащенка К.С. на підставі пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування поданої заяви про відвід представник посилається на те, що головуючим суддею не було поставлено на обговорення питання про порядок розгляду даної адміністративної справи, враховуючи набрання чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України та висловлено незгоду з ухвалою суду від 27.04.2018 про відмову у задоволення заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2018 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" та ОСОБА_1 про відвід судді Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенка К.С. передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для розгляду заяви про відвід, та зупинено провадження у справі у зв'язку із цим.

Згідно з частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу вирішення питання про відвід судді Пащенка К.С. здійснюється суддею Арсірієм Р.О., який не входить до складу суду, що розглядає справу №826/8592/16, і визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами п. 8 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" та ОСОБА_1 про відвід судді Пащенка К.С. по справі № 826/8592/16 у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" та ОСОБА_1 про відвід судді Пащенка К.С., Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

При цьому частини четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (стаття 6 частина 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою.

З суб'єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об'єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Газета Україна-центр" проти України" від 15 липня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб'єктивного і об'єктивного критеріїв. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться". На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

Також, щодо об'єктивної неупередженості зазначено у справі "Фей проти Австрії". Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Посилання заявника на незгоду з процесуальними діями суду під час розгляду справи - головуючим суддею не було поставлено на обговорення питання про порядок розгляду даної адміністративної справи, враховуючи набрання чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, судом відхиляються, адже у випадку незгоди сторони по справі з процесуальними діями суду, така сторона не позбавлена можливості оскаржити судове рішення в апеляційному та касаційному порядку за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, твердження представника позивача та третьої особи-1 про сумніви в неупередженості судді Пащенка К.С. є надуманими та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Окрім того, суд зазначає, що зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що заявник фактично не погоджується з ухвалою про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, порядок оскарження якої передбачено статтями 154, 294 Кодексу адміністративного судочинства України. Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді Пащенка К.С. при розгляді даної справи, з доводів заяви про відвід не вбачається.

Враховуючи викладене, подана позивачем заява про відвід судді жодним чином не мотивована, зазначені обставини не свідчать про необ'єктивність та упередженість судді.

Обставини, які можуть вказувати, що суддя прямо чи опосередковано зацікавлений у результаті розгляду справи не встановлено.

Отже, підстави для задоволення заяви представника позивача та третьої особи-1 про відвід судді Пащенка К.С. у даній справі відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з пунктом 9 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією із основних засадам (принципом) адміністративного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами;

Відповідно до частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" та ОСОБА_1 про відвід судді Пащенка К.С. є безпідставною та про відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" та ОСОБА_1 про відвід судді Пащенка К.С.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Арсірій