Справа № 804/8809/17
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Справа № 804/8809/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/8809/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (зазначене позивачем місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Симферопольська, 17-а, ), Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ-53, Львівська пл. 8, ) у якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України щодо не призначення та не перерахування ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) одноразової грошової допомоги у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності відповідно до ст.356 Податкового кодексу України та ч.б ст.23 Закону України «Про міліцію».

зобов'язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо можливості призначення ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) одноразової грошової допомоги у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності відповідно до ст.356 Податкового кодексу України та ч.6 ст.23 Закону України «Про міліцію».

зобов'язати Державну фіскальну службу України призначити та виплатити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності відповідно до ст.356 Податкового кодексу України та ч.6 ст.23 Закону України «Про міліцію».

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачами протиправно відмовлено йому у отриманні одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в податковій міліції, передбаченої частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію».

Ухвалою суду від 26.12.2017 позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 30.01.2018 судом відкрито провадження у адміністративній справі та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

22.02.2018 від відповідачів до суду надійшли відзиви на позовну заяву із доказами направлення їх позивачеві.

Відповідно до зазначених відповідей відповідачі позовну заяву не визнали на основі того, що податкова міліція не входить до складу органів внутрішніх справ та інвалідність позивача настала не в період проходження служби в органах внутрішніх справ, що є необхідною умовою для отримання даного виду допомоги згідно ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію»

Позивач правом на відповідь на відзиви не скористався. Відповідь на відзиви відповідачів до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 перебував на службі в податковій міліції з 05.01.1999 року.

07.06.2017 року відповідно до Наказу № 477-0 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, на підставі свідоцтва про хворобу № 1 від 15.05.2017 року військово-лікарської комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області позивач ОСОБА_2 звільнений з податкової міліції в запас Збройних Сил за п.64 «б» (через хворобу).

Відповідно до листа ГУ ДФС від 05.09.2017р. № 295/04-36-04-02-19 позивача ОСОБА_2 направлено для обстеження та визначення проценту втрати працездатності до МСЕК.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 723274 від 26.10.2017р. позивачу ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності з 13.10.2017 та зазначено, що захворювання пов'язано з проходженням служби в ОВС.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА № 003156 позивачу ОСОБА_2 встановлено 50% (п'ятдесят) відсотків втрати працездатності.

В Головному управлінні ДФС у Дніпропетровській області позивачем отримана довідка №27584/10/04-36-05-02-16 від 11.10.2017р. про його заробіток з червня 2016р. по травень 2017р. та грошовий атестат № 30 від 31.10.2017.

03 листопада 2017 року позивачем була подана заява (з доданими документами) на адресу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області для виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням йому інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Листом від 30.11.2017р. № 36444/10/04-36-04-02-19 ГУ ДФС у Дніпропетровській області повідомлено позивача, що розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після внесення відповідних змін до Податкового кодексу України. Будь-яких інших дій ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо реалізації заяви позивача не вчинено.

Згідно пункту 5 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007р. № 707 для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком;

довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності;

довідку про грошове забезпечення;

копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника);

копію ідентифікаційного номера.

За правилами п.7 Порядку № 707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Працівник міліції, податкової міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батьки та утриманці можуть пред'явити МВС та ДПА вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.

Таким чином, у разі встановлення працівнику податкової міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції, і подачі останнім рапорту на отримання одноразової грошової допомоги, у відповідного органу, у якому проходив службу податкової міліції (в даному випадку ГУ ДФС у Дніпропетровській області), виникає обов'язок у семиденний строк з дня реєстрації такого рапорту підготувати та направити до ДПА висновок щодо можливості проведення грошової допомоги.

Також на цей орган, тобто на ГУ ДФС у Дніпропетровській області, покладається обов'язок після надходження коштів від ДФС України перерахувати суми одноразової грошової допомоги на рахунок, відкритий заявником в установі банку (або через касу установи).

При цьому обов'язок у десятиденний строк прийняти рішення щодо призначення (виділення) такої одноразової грошової допомоги покладений на ДПА (правонаступником якої є ДФС України).

Відповідно до п. 356.1 ст.356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Згідно із частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015 в зв'язку з набранням чинності Закону України «Про національну поліцію».

У пункті 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції Закону від 23.12.2015 № 900-УІІІ, який набрав чинності 29.12.2015) встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Отже, виходячи з наведеного, саме з 26.10.2017 у позивача, у зв'язку із встановленням йому інвалідності III групи, виникло право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у відповідності до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» в редакції, яка набрала чинності 12.03.2015 та була чинна на момент виникнення у позивача такого права.

Відповідно до пункту 5 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707, для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ відповідний пакет документів.

В подальшому, орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті). МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати. Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям (пункт 7 Порядку).

Відповідно до п.3. «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850 (був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, та залишається чинним на час розгляду справи) грошова допомога призначається і виплачується у разі:

2) установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі:

250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності І групи;

200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;

150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи;

Оскільки після отримання звернення позивача від 03.11.2017 Головне управління ДФС у Дніпропетровській області зазначених у п. 7 Порядку № 707 дій не вчинило, то допустило бездіяльність, якою порушено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, яке передбачено чинним законодавством України.

З огляду на викладене, позовні вимоги до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підлягають задоволенню з конкретизацією допущення даним відповідачем протиправності саме бездіяльності а не дій, оскільки будь-яких дій ним не вчинено та рішень не прийнято (докази про таке сторонами не надано).

Разом із тим, у зв'язку із протиправною бездіяльністю Головного управління ДФС у Дніпропетровській області будь-яких документів щодо спірного питання до Державної фіскальної служби не надходило, так само як і звернень позивача до відповідача 2 (таких доказів до суду не надано). Тому, з боку Державної фіскальної служби щодо позивача протиправних бездіяльності, дій чи рішень не вбачається і позовні вимоги позивача до Державної фіскальної служби задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 та ч. 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до квитанції №034410142 від 18.12.2017р., що є в матеріалах справи, позивачем сплачено 640 грн. судового збору.

З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати позивача повинні бути стягненні за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 320,00 (триста двадцять) грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Симферопольська, 17-а, ), Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ-53, Львівська пл. 8, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо неподання до Державної фіскальної служби України висновку щодо можливості призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо можливості призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 320,00 (триста двадцять) грн.

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.А. Барановський