Справа № 826/28019/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 травня 2018 року письмове провадження № 826/28019/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів : головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу:

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Вест Гейт Логістик»
до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області
провизнання протиправними та скасування рішень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Гейт Логістик» (далі по тексту - ТОВ «Вест Гейт Логістик», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі по тексту - відповідач, ДАБІ) в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними та скасування :

- припису № С-2711/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27 листопада 2015 року;

- припису № С-2711/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27 листопада 2015 року;

- постанови № З-0812/1-10/10-135/0812/06/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08 грудня 2015 року;

- постанови № З-0812/2-10/10-136/0812/06/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08 грудня 2015 року, (далі по тексту - оскаржувані рішення).

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2016 року Данилишина В.М. відкрито провадження та призначено адміністративну справу № 826/28019/15 до судового розгляду.

Ухвалами суду (колегія суддів у складі: суддів Данилишина В.М., Качура І.А., Келеберди В.І.) від 06 квітня 2016 року у справі № 826/28019/15 призначено судову експертизу та зупинено провадження до одержання результатів судової експертизи.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Данилишина В.М., на підставі «Положення про автоматизовану систему документообігу в адміністративних судах» та відповідно до розпорядження керівника аппарату суду № 3080 від 21 квітня 2016, справу № 826/28019/15 передано на повторний автоматичний розподіл між суддями, за результатами якого адміністративну справу передано на розгляд головуючому судді Арсірію Р.О.

13.01.2017 на адресу суду надійшов висновок експерта Київського НДІ судових експертиз за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 26.12.2016 № 10143/16-42, разом із матеріалами адміністративної справи.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірія Р.О. від 24 квітня 2017 року справу прийнято до провадження, а ухвалою суду 27 грудня 2017 року поновлено провадження у справі.

Відповідно до п. 10 частини першої розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами проведеної у 2016 році Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил по об'єкту будівництва «Офісний та складський комплекс (склад № 2), 6 блоків: блок 1, 2, 3, 4, 5, 6, що розташований за адресою: Україна, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21-й км Житомирського шосе. Підсилення несучих конструкцій будівлі сталевими елементами», де позивач є замовником будівництва, Департамент прийшов до помилкових, на думку позивача, висновків про порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, внаслідок чого прийнято оскаржувані рішення. Посилаючись на протиправність оскаржуваних рішень та зазначаючи про проведення перевірки із порушенням встановленого порядку, просить позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач надав суду заперечення, складені за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що діяла до 15.12.2017 та просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, наведених у таких запереченнях. Відзив в порядку ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України на позовну заяву відповідачем не надано.

В судовому засіданні 27 грудня 2017 року, суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, враховуючи спільне клопотання представників учасників справи та керуючись частиною третьою статті 194 КАС України ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державним архітектурно-будівельним контролем є сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про порушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 «Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі по тексту - ДДАБІ) є структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України як юридичної особи публічного права. Сам ДДАБІ статусу юридичної особи не має.

Таким чином, ДАБІ є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому вказаним Положенням, а також Законом України «Про архітектурну діяльність» та Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Поряд з тим, сама процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил визначається Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі по тексту - Порядок № 553).

ДДАБІ було проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва «Офісний та складський комплекс (склад № 2), 6 блоків: блок 1,2,3,4,5,6, що розташований за адресою: Україна, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21-й км Житомирського шосе. Підсилення несучих конструкцій будівлі сталевими елементами».

За результатами перевірки встановлено, що замовником будівництва ТОВ «Вест Гейт Логістик» на земельній ділянці, в с. Стоянка, Києво-Святошинського р-ну, (держакт серія ЯЕ №593367 від 15.05.2007, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 22, кадастровий № :12:003:0139, загальна площа 15,0000 га, цільове призначення земельної ділянки - розміщення виробничої бази) побудовано склад № 2, який складається з 6 блоків. Блоки розділені між собою деформаційними швами. Габаритні розміри споруди в осях складають 213,0х348,0 м. Несучою основною одноповерхової частини є змішаний каркас з залізобетонними колонами і металевими елементами покриття (балки і ферми). Категорія складності об'єкту - IV.

Під час проведення перевірки встановлено, що на об'єкті будівництва виконано будівельні роботи відповідно до затвердженої проектної документації (робочий проект - металеві конструкції каркасу в осях « 1-17»х«А-Ц», шифр 18/10/13-КМ, аркуш 20,21,22), а саме: влаштовані вертикальні в'язі ВВ-Ід та ВВ-2д.

01.07.2014 позивачу на об'єкт будівництва «Офісний та складський комплекс (склад № 2), 6 блоків: блок 1, 2, 3, 4, 5, 6, що розташований за адресою Україна, Київська область, Києво- Святощинський район, с. Стоянка, вул. 21-ий км Житомирського шосе. Підсилення несучих конструкцій будівлі сталевими елементами» видано дозвіл на виконання будівельних робіт № IV 25. Об'єкт належить до IV категорії складності.

Відповідно до складеного за результатами планової перевірки посадовими особами ДДАБІ акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27 листопада 2015 року встановлено, що ТОВ «Вест Гейт Логістик» експлуатує об'єкт будівництва (склад №2) без прийняття в експлуатацію, чим порушено на думку перевіряючи порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Окрім того встановлено, що ТОВ «Вест Гейт Логістик» в блоках 1 (А), 2(В), 3(С), 5(Е), 6(F) самовільно, без розроблення та затвердження в установленому порядку проектної документації та отримання в установленому порядку дозволу на виконання будівельних робіт влаштовані одноповерхові офісні будівлі в приміщенні складу № 2 та влаштовано холодильну камеру орієнтованою площею 300 кв.м. в блоці 3(С), чим на думку перевіряючих порушено вимоги статей 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Враховуючи встановлені порушення, ДДАБІ складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.11.2015 № 1-Л-З-2711/1 та № 1-Л-З-2711/2 за абз. 2 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», винесено приписи від 27.11.2015 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил:

- № С-2711/1, яким позивачу приписано зупинити експлуатацію об'єкту будівництва «Офісний та складський комплекс (склад № 2), що розташований за адресою: Україна, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21-й км. Житомирського шосе» з 27.11.2015 року до усунення виявлених порушень згідно чинного законодавства, та

- № С-2711/2, яким позивачу приписано усунути допущені ТОВ «Вест Гейт Логістик» порушення містобудівного законодавства в термін до 27.01.2016 року.

08.12.2015 ДДАБІ прийнято постанову № З-0812/1-10/10-135/0812/06/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою у зв'язку із виявленням того, що ТОВ «Вест Гейт Логістик» експлуатує об'єкт будівництва (склад № 2) без прийняття в експлуатацію, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 509 860,00 грн.

Крім того, 08.12.2015 ДДАБІ прийнято постанову № З-0812/2-10/10-136/0812/06/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою у зв'язку із виявленням того, що ТОВ «Вест Гейт Логістик» в блоках 1 (А), 2(В), 3(С), 5(Е), 6(F) самовільно, без розроблення та затвердження в установленому порядку проектної документації та отримання в установленому порядку дозволу на виконання будівельних робіт влаштовані одноповерхові офісні будівлі в приміщенні складу № 2 та влаштовано холодильну камеру орієнтованою площею 300 кв.м. в блоці 3(С), чим порушено вимоги ст.ст. 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 509 860,00 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України у відповідності до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності (у чинній на той час редакції) та Порядку № 533 видано наказ від 29.09.2015 № 1070 «Про затвердження планів перевірок», яким зокрема затверджено проведення ДДАБІ планової перевірки об'єкта будівництва за адресою вул. 21 км Житомирського шосе, с. Стоянка, Києво-Святошинський район, Київської області, а саме: Офісний та складський комплекс (склад № 2), 6 блоків: блок 1,2,3,4,5,6. Підсилення несучих конструкцій будівлі металевими елементами. Строк перевірки: 21.10.2015 - 02.11.2015. (т. 1, а.с. 106-107).

ДДАБІ згідно із вимогами Порядку № 553 та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 № 240 «Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» видано направлення для проведення планової перевірки від 15.10.2015 № 81, яке передбачало строк дії направлення з 21.10.2015 по 02.11.2015. (т. 1, а.с. 108).

В подальшому, головним інспектором будівельного нагляду ДДАБІ Старущенко Я.В. подано на ім'я директора вказаного органу службову записку (без номеру та дати її складання) щодо продовження терміну планової перевірки на п'ять робочих днів, з 23.11.2015 по 27.11.2015. На службову записку невстановленою особою накладено резолюцію «Старущенко. До виконання». (т. 1 , а.с. 109).

23.11.2015 ДДАБІ видано направлення для проведення планової перевірки № 81/П, яким передбачено строк його дії з 23.11.2015 по 27.11.2015. (т. 1 а.с. 110).

Повноваження ДАБІ та її структурних підрозділів щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені, зокрема, статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком № 553 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, у чинних на час виникнення спірних правовідносин редакціях.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою ст. 41 вказаного Закону визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають зокрема, право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно із пунктами 5, 6 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Органи державного архітектурно-будівельного контролю проводять планові перевірки об'єктів містобудування не частіше ніж один раз на півроку. Строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на п'ять робочих днів.

Відповідно до статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно із статтею 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 вказаного Кодексу встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Суд виходить з того, що правове значення терміну «продовження» строку проведення планової перевірки як форми державного архітектурно-будівельного контролю полягає саме в продовженні у часі певного періоду встановленого первісним правовим актом (у данному випадку - наказ ДАБІ від 29.09.2015 № 1070 «Про затвердження планів перевірок») - строку перевірки. Таке продовження має бути вчинено до спливу (до закінчення строку перевірки) і початок перебігу має починатися з наступного дня закінчення основного строку перевірки.

У даних спірних правовідносинах наказом ДАБІ від 29.09.2015 № 1070 визначено строк планової перевірки як період з 21.10.2015 по 02.11.2015.

З 02.11.2015 вказаний наказ відповідача про проведення планової перевірки є виконаним, тобто таким, що вичерпав свою дію. Видача ДДАБІ нового направлення на проведення планової перевірки № 81/П здійснена 23.11.2015 - тобто після спливу 20-ти денного строку з дня її закінчення первісного терміну.

За таких обставин дії ДДАБІ по «продовженню» планової перевірки об'єкта будівництва, що було реалізовано виданим ним направленням для проведення планової перевірки від 23.11.2015 № 81/П, із строком дії останнього з 23.11.2015 по 27.11.2015, є неправомірними і ДДАБІ не мав повноважень продовжувати перевірку після спливу 20-ти денного строку після закінчення терміну її проведення.

Крім того, вказане направлення від 23.11.2015 № 81/П як розпорядчий документ на проведення заходу не є письмовим рішенням керівника відповідного органу державного будівельно-архітектурного контролю (чи його заступника) про продовження строку планової перевірки у розумінні пункту 6 Порядку № 553. Доказів наявності необхідного письмового рішення про продовження перевірки відповідачем суду не надано.

Таким чином вбачається, що в період з 23.11.2015 по 27.11.2015 ДДАБІ за відсутності відповідних підстав та в порушення вимог пункту 6 Порядку № 553 щодо обмеження планових перевірок періодичністю не частіше ніж один раз на півроку - фактично було протиправно проведено нову перевірку.

Доказів того, що така перевірка була передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (тобто була плановою перевіркою), суду не надано. В той же час, відповідачем не надано суду доказів наявності визначених пунктом 7 Порядку № 553 підстав для проведення позапланової перевірки та відповідних розпорядчих документів (направлення тощо) на її проведення.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Суд звертає увагу, що акт перевірки дотримання вимог законодавства від 27.11.2015, протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.11.2015 № 1-Л-З-2711/1 та № 1-Л-З-2711/2 та приписи від 27.11.2015 № С-2711/1 та № С-2711/2 були складені поза межами встановленого наказом ДАБІ від 29.09.2015 № 1070 «Про затвердження планів перевірок» строку планової перевірки з 21.10.2015 по 02.11.2015 і такі строки в законному порядку продовжені не були. В той же час частина четверта статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає право посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та видавати приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил лише під час перевірок.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Отже «на підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами. «У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені законом способі правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Розглядаючи обґрунтованість висновків перевірки, проведеної ДДАБІ і на підставі яких прийнято оскаржувані рішення, суд виходить з наступного.

Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затвердженим 12.11.2008 за № 889 Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області та зареєстрованим 13.11.2008 за № 184-11/08 органом державного архітектурно-будівльного контролю, пред'явлений державній приймальній комісії об'єкт: Складський корпус № 2 Виробничо-складського комплексу в с. Стоянка Києво-Святошинського району Кивської області 21-й км Житомирського шосе (2-га черга) - прийнято в експлуатацію. Замовник будівництва - ТОВ «Вест Гейт Логістик».

Згідно матеріалів справи будівництво об'єкту здійснено за замовлення позивача будівельною організацією, за наявності відповідних дозвільних документів на виконання будівельних робіт та проекту, на власній земельній ділянці та із дотриманням її цільового використання.

Таким чином вказаний об'єкт є прийнятим в експлуатацію.

В подальшому, 01.07.2014 позивачу ТОВ «Вест Гейт Логістик» як замовнику видано ДАБІ дозвіл на виконання будівельних робіт № IV 25 по об'єкту будівництва «Офісний та складський комплекс (склад № 2), 6 блоків: блок 1, 2, 3, 4, 5, 6, що розташований за адресою: Україна, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21-ий км Житомирського шосе. Підсилення несучих конструкцій будівлі сталевими елементами»; вид будівництва - капітальний ремонт; проектна документація затверджена наказом ТОВ «Вест Гейт Логістик» від 16.04.2014 № 951/1 «Про затвердження проектної документації».

Таким чином, безпосереднім об'єктом будівництва за вказаним дозволом на виконання будівельних робіт було не саме будівництво «Офісного та складського комплексу (склад № 2)», який було вже збудовано та прийнято в експлуатацію у 2008 році, а лише підсилення несучих конструкцій існуючої будівлі сталевими елементами.

Вбачається, що до складу проектної документації входив робочий проект по комплексу робіт (розділи: металеві конструкції каркасу в осях « 1-17»х«А-Ц», залізобетонні конструкції каркасу в осях « 1-17»х«А-Ц», виробництво вогнезахисних робіт елементів підсилення тощо), який передбачав здійснення сукупності певних робіт.

Робочим проектом по вказаному об'єкту будівницва щодо підсилення конструкцій будівлі сталевими елементами [КНУБА, Мале спільне інноваційно-впроваджувальне підприємство «Оптима», Київ-2013р.], передбачено виконання комплексу робіт з підсилення несучих конструкцій та для забезпечення безпечного виконання таких робіт з підсилення згідно проекту, як першочерговий захід, рекомендовано встановлення додаткових вертикальних в'язей між колонами для додаткової просторової жорсткості будівлі.

На час проведення перевірки ТОВ «Вест Гейт Логістик» не виконував усього комплексу будівельних робіт по підсиленню несучих конструкцій будівлі складу № 2 сталевими елементами, а лише здійснив незначну частину комплексу робіт - влаштував додаткові вертикальні в'язі між колонами в осях « 1-17»х«А-Ц», а саме вертикальні металеві в'язі ВВ-1д та ВВ-2д. Вказує, що влаштування таких в'язів між колонами значиться у робочому проекті як додаткові роботи, їх виконання не передбачає втручання у несучі та огороджувальні системи складу № 2 і такі роботи не відносяться до будівельних, а закінчення їх проведення не потребує введення в експлуатацію.

Як встановлено результатами перевірки ДДАБІ і чого не заперечує сам позивач, останнім дійсно було здійснено роботи по влаштуванню в об'єкті «Склад № 2» металевих конструкція каркасу в осях « 1-17» х «А-Ц», а саме: влаштовані вертикальні в'язі ВВ-1д та ВВ-2д. У той же час відповідачем не надано суду доказів того, що позивачем на об'єкті «Склад № 2» проведено інші роботи.

Влаштування позивачем вказаних вертикальних в'язів ВВ-1 та ВВ-2д між колонами, що були додатковими роботами і лише частиною робочого проекту (надалі за текстом - Проект) та експлуатація всього об'єкту «Склад № 2» без прийняття до експлуатації й були підставами до висновку ДДАБІ про порушення позивачем вимог частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та винесення оскаржуваних приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.11.2015 №№ С-2711/1, С-2711/2 та постанови від 08.12.2015 № З-0812/1-10/10-135/0812/06/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Нормами статтей 7, 29, 39 цього Закону передбачено прийняття в експлуатацію лише закінчених будівництвом об'єктів, як форма управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю.

Частиною 5 статті 26 цього Закону визначено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Отже, законодавством передбачено прийняття в експлуатацію саме закінчених будівництвом об'єктів.

Пунктом 8 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» передбачено, що проектною документацією можуть бути визначені черги та/або пускові комплекси, кожен з яких може бути прийнятий в експлуатацію окремо. При цьому черга та/або пусковий комплекс повинні відповідати вимогам щодо його безпечної експлуатації. У разі потреби замовник може до прийняття об'єкта в експлуатацію вносити погоджені з автором проекту будівництва пропозиції щодо зміни черги та/або пускового комплексу. При цьому із складу пускового комплексу не повинні виключатися будівлі та споруди санітарно-побутового призначення, а також ті, що призначені для створення безпечних умов життєдіяльності. Якщо згідно з будівельним паспортом передбачено будівництво декількох об'єктів, кожен з них може бути прийнятий в експлуатацію окремо.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено висновком експерта Київського НДІ судових експертиз за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 26.12.2016 № 10143/16-42, за даними Проекту об'єктом проектування є підсилення металевих і залізобетонних конструкцій офісного та складського комплексу (склад № 2), 6 блоків: блок 1,2,3,4,5,6. Розділом марки КМ (конструкції металеві) та розділом марки КЗ (конструкції залізобетонні) Проекту передбачено рішення по підсиленню металевих та залізобетонних конструкцій будівлі складу № 2 у складі капітального ремонту. Виділення Проектом черг будівництва або пускових комплексів завданням на проектування не передбачено. За результатами проведеного експертом обстеження блоку 6 («F») Складу № 2 встановлено наявність виконаних робіт за результатами яких влаштовано вертикальні в'язі ВВ-1д та ВВ-2д, влаштування яких передбачено рішеннями Проекту як першочергові заходи для безпечного виконання інших будівельних робіт з підсилення конструкцій. Станом на час обстеження (29.06.2016) приміщення блоку 6 («F») Складу № 2 за цільовим призначенням для зберігання товарів не експлуатувалося, товари відсутні. Результатів виконання інших будівельних робіт передбачених Проектом для підсилення конструкцій Складу № 2 не встановлено.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи від 26.12.2016 № 10143/16-42, проведеної за ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2016 року у даній адміністративній справі:

- необхідність у повному або частковому призупиненні експлуатації будівлі складу № 2 офісного та складського комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. 21-й км. Житомирського шосе, відсутня (в т.ч. і після виконання лише робіт по влаштуванню вертикальних в'язей ВВ-ІД та ВВ-2Д та до початку виконання інших будівельних робіт);

- по завершенню усіх будівельних робіт на визначеному об'єкті будівництва складається Акт готовності об'єкта до експлуатації, який підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований). Акт готовності об'єкта до експлуатації с підставою для видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Отже об'єкт будівництва «Офісний та складський комплекс (склад № 2), 6 блоків, блок 1,2,3,4.5,6, що розташований за адресою: Україна, Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. 21-й км. Житомирського шосе. Підсилення несучих конструкцій будівлі сталевими елементами» щодо капітального ремонту якого надано дозвіл па виконання будівельних робіт № ІV 25 від 01 липня 2014 року, після виконання лише робіт по влаштуванню вертикальних в'язей ВВ-1Д та ВВ-2Д не підлягає введенню в експлуатацію.

Оцінюючи відповідно до правил статей 90, 108 КАС України вказаний висновок експерта, судом встановлено, що він повним та ясним, сумнівів в його правильності не викликає, відповідає вимогам статті 101 вказаного Кодексу та положенням Закону України «Про судову експертизу», складений судовим експертом, який має експертну кваліфікацію за відповідною спеціальністю, стаж експертної роботи. Підстав до відхилення висновку експерта судом не вбачається.

Крім того, цей експертний висновок по вказаним питанням також не суперечить іншим доказам по справі.

Відповідно до висновків звіту про виконану роботу, складеного 22.02.2016 фахівцями Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за результатами обстеження об'єкту будівництва:

- із усього переліку робіт зазначених в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27 листопада 2015р., у відповідності до проекту, були встановлені лише металеві в'язі між колонами, як першочерговий захід для забезпечення безпечного виконання подальших робіт з підсилення, що мають бути виконанні згідно проекту. Дані роботи є лише незначною частиною комплексу робіт, що передбачені проектом. Введення в експлуатацію об'єкту, за відсутності в складі проекту виділених окремих черг будівництва (етапів або пускових комплексів), виконується після завершення всього комплексу робіт згідно проекту;

- у відповідності до проекту, в якому враховані вимоги завдання на проектування, щодо виконання робіт в умовах діючого підприємства, відсутня необхідність призупиняти експлуатацію будівлі складу № 2. Крім того, будівлю введено експлуатацію за Актом від 13.11.2008. Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Будівля складу № 2 на даний час, у відповідності до цього Акту, експлуатується. Так як проектом передбачене виконання робіт в умовах діючого підприємства, призупинення експлуатації будівлі на час виконання робіт, передбачених проектом, за умови виконання вимог безпеки, у тому числі після виконання лише робіт по влаштуванню вертикальних в'язей ВВ-1д та ВВ-2д, та до початку виконання інших будівельних робіт, що передбачені проектом, не вимагається.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що Об'єкт будівництва «Офісний та складський комплекс (склад № 2), 6 блоків, блок 1,2,3,4.5,6, що розташований за адресою: Україна, Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. 21-й км. Житомирського шосе. Підсилення несучих конструкцій будівлі сталевими елементами», після виконання самих по собі робіт по влаштуванню вертикальних в'язей ВВ-1д та ВВ-2д в осях « 1-17»х«А-Ц», не підлягає самостійному введенню в експлуатацію, а отже підстави для повного або часткового призупинення експлуатації будівлі складу № 2 офісного та складського комплексу відсутні.

При цьому, з огляду на обставини справи, суд зауважує, що відповідно до норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, у ТОВ «Вест Гейт Логістик» відсутній обов'язок виконання всіх інших передбачені дозволом на виконання будівельних робіт № ІV 25 від 01.07.2014, будівельних робіт, щодо капітального ремонту об'єкту «Офісний та складський комплекс (склад № 2)», окрім влаштування вертикальних в'язей ВВ-1д та ВВ-2д, як наслідок - відсутня потреба у введенні Об'єкта в експлуатацію.

Відтак, наявність у позивача чинного та не анульованого дозволу на виконання будівельних робіт № ІV 25 від 01.07.2014 не може бути передумовою виникнення у позивача обов'язку повторно вводити в експлуатацію об'єкт «Офісний та складський комплекс (склад № 2)» із влаштованими там вертикальними в'язями ВВ-1д та ВВ-2д та не вимагає від позивача обов'язкового продовження та завершення всіх передбачених дозволом будівельних робіт, оскільки дозвіл на виконання будівельних робіт є лише правом на виконання таких робіт (частина перша статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконані позивачем окремі роботи по влаштуванню вертикальних в'язей ВВ-1д та ВВ-2д не потребують введення в експлуатацію.

Що ж стосується висновків ДДАБІ стосовно того, що позивачем ТОВ «Вест Гейт Логістик» в блоках 1(А), 2(В), 3(С), 5(Е), 6(F) об'єкту «Офісний та складський комплекс (склад № 2)» самовільно, без розроблення та затвердження в установленому порядку проектної документації та отримання в установленому порядку дозволу на виконання будівельних робіт влаштовані одноповерхові офісні будівлі в приміщенні складу № 2 та влаштовано холодильну камеру орієнтованою площею 300 кв.м. в блоці 3(С), чим на думку перевіряючих порушено вимоги ст.ст. 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і що було підставами до винесення оскаржуваних приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.11.2015 №№ С-2711/1, С-2711/2 та постанови від 08.12.2015 № З-0812/2-10/10-136/0812/06/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, то суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

При цьому в Акті перевірки від 27.11.2016, протоколах № 1-Л-З-2711/1 та № 1-Л-З-2711/1 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.11.2016 і в оскаржуваних рішеннях ДДАБІ не вказує, який саме пункт указаної вище правової норми порушено позивачем. З огляду на те, що об'єкт будівництва віднесено до IV категорії складності, вбачається, що фактично мова йде про порушення пункту 3 частини першої статті 34 вказаного вище Закону - тобто виконання будівельних робіт без видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок будівельних робіт.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

З наведених норм законодавства вбачається, що визначальним для встановлення наявності обов'язку особи при виконанні певних робіт отримувати дозвіл на виконання будівельних робіт є те, чи належать такі роботи до поняття «будівельних робіт» чи «будівництва».

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи Київського НДІ судових експертиз від 26.12.2016 № 10143/16-42, експертом 26.09.2016 проведено обстеження об'єкту дослідження (склад № 2 офісного та складського комплексу, надалі по тексту - Будівля). Експертним дослідженням зокрема встановлено, що всередині Будівлі (у просторі приміщень блоків 1(А), 2(В), 3(С), 5(Е), 6(F)), на виділеній частині їх площі, зведено групу приміщень шляхом встановлення огороджувальних збірно-розбірних конструкцій перегородок з дверними та віконними блоками. Огороджувальні конструкції (перегородки) таких приміщень встановлено на існуючій загальній бетонній підлозі відповідних блоків Будівлі, без улаштування фундаментів та не пов'язані з землею. Зведені збірно-розбірні огороджувальні конструкції (перегородки) з гіпсокартонних плит не є несучими елементами Будівлі. Зведені збірно-розбірні огороджувальні конструкції (перегородки) у об'ємі приміщень блоків Будівлі формують не будівлю, а приміщення. Оскільки влаштовані приміщення розташовані у частині внутрішнього об'єму та за рахунок внутрішньої площі Будівлі, то такі приміщення є вбудованими приміщеннями.

Спираючись на результати обстеження та положення Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (чинний з 01.01.2001), який є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації та який розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.1998 № 971 «Про програму реформування державної статистики на період до 2002 року»; положення ДБН А.2.2-3:2014 «Склад і зміст проектної документації на будівництво» (чинний з 01.10.2014); положення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442 Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна»; положення затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 № 457 Національного класифікатора України «Класифікація видів економічної діяльності» ДК 009:2010 (чинний з 01.01.2012) та затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», експерт прийшов до висновків, що влаштовані в блоках 1(А), 2(В), 3(С), 5(Е), 6(F) офісного та складського комплексу (склад № 2) об'єкти, про які ДДАБІ стверджує як про «одноповерхові офісні будівлі» є приміщеннями, а саме - вбудованими приміщеннями; такі приміщення не є об'єктами будівництва і тому терміни «будівельні роботи» чи «будівництво» до них не може бути застосований; роботи по влаштуванню таких вбудованих приміщень є переплануванням (без порушення несучих конструкцій) та такі роботи не належать до самочинного будівництва.

Відповідно до висновків цієї судової будівельно-технічної експертизи:

- в будівлі складу № 2 офісного та складського комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. 21-й км. Житомирського шосе, роботи по влаштуванню одноповерхових офісних будівель в блоках 1(А), 2(В), 3(С), 5(Е), 6(F) не виконувалися. Поряд з цим слід зазначити, що в будівлі складу № 2 офісного та складського комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. 21-й км. Житомирського шосе, виконані роботи в блоках 1 (А), 2(В), 3(С), 5(Е), 6(F) по влаштуванню вбудованих приміщень офісного, складського та санітарного призначення;

- роботи по влаштуванню вбудованих приміщень виконувалися за відсутності загальних будівельних процесів (без порушення та зведення несучих конструкцій які в свою чергу передбачають втручання у несучі конструкції існуючого приміщення шляхом перебудови, створення, прибудови нових будівель, зміну геометричних розмірів), а тому не відносяться до будівельних робіт як складових будівництва та не можуть належати до самочинного будівництва.

Крім того, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи Київського НДІ судових експертиз від 26.12.2016 № 10143/16-42, експертом 26.09.2016 проведено обстеження об'єкту дослідження (склад № 2 офісного та складського комплексу, надалі по тексту - Будівля), а саме блоку 3(С) в частині наявності там «холодильної камери». Під час обстеження встановлено наявність в блоці 3(С) Будівлі окремого вбудованого приміщення, яке відокремлене збірно-розбірними огороджуючими конструкціями (перегородками) з пластикових панелей по каркасу на всю висоту Будівлі. Вхід у зазначене приміщення обладнаний ролетними воротами в яких огороджувальна частина виготовлена з набору гнучких полімерних пластин. Конструктивне виконання встановлених воріт та огороджувальних конструкцій не забезпечує герметичність. Біля воріт відсутній тамбур та апарати забезпечуючи теплову завісу. Температура у приміщенні не відрізняється від температури суміжного приміщення. При обстеженні приміщення не встановлено наявність термометрів або інших пристроїв для контролю температурного режиму в приміщенні, відсутнє холодильне обладнання та пересувні холодильні апарати.

Спираючись на результати обстеження, положення діючих в Україні нормативних актів (СНиП 2.11.02-87 «Будівельні норми та правила. Холодильники» та ВНТП 03-86 «Відомчі норми технологічного проектування розподільчих холодильників») експерт дійшов до висновку, що представлене на дослідження вбудоване приміщення не пристосоване для виконання технологічних функцій, притаманних холодильним камерам (охолоджувальним приміщенням).

Відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи:

- в будівлі складу №2 офісного та складського комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. 21-й км. Житомирського шосе, роботи по влаштуванню холодильної камери орієнтовною площею 300м2 в блоці 3(С) не виконувалися. Поряд з цим слід зазначити, що в будівлі складу № 2 офісного та складського комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. 21-й км. Житомирського шосе, виконані роботи по влаштуванню вбудованого складського приміщення в блоці 3(С);

- роботи по влаштуванню вбудованого приміщення площею 255,6 кв.м виконувалися за відсутності загальних будівельних процесів (без порушення та зведення несучих конструкцій які в свою чергу передбачають втручання у несучі конструкції існуючого приміщення шляхом перебудови, створення, прибудови нових будівель, зміну геометричних розмірів), а тому не відносяться до будівельних робіт як складових будівництва та не можуть належати до самочинного будівництва.

Оцінюючи відповідно до правил статтей 90, 108 КАС України вказаний висновок експерта, судом встановлено, що він повним та ясним, сумнівів в його правильності не викликає, відповідає вимогам статті 101 вказаного Кодексу та положенням Закону України «Про судову експертизу», складений судовим експертом, який має експертну кваліфікацію за відповідною спеціальністю, стаж експертної роботи. Підстав до відхилення таких висновків експерта судом не вбачається.

Крім того, висновок експерта по вказаним питанням не суперечить іншим доказам по справі. Аналогічні висновки містить звіт про виконану роботу, складений 22.02.2016 фахівцями Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за результатами обстеження об'єкту будівництва.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти

інженерно-транспортної інфраструктури.

Суд не погоджується із висновком ДДАБІ стосовно того, що позивачем в блоках 1(А), 2(В), 3(С), 5(Е), 6(F) офісного та складського комплексу (склад № 2) влаштовано будівлі (споруди).

Так, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (чинний з 01.01.2001) споруди - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несучо-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів. До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти тощо.

Відповідно до матеріалів справи влаштовані позивачем шляхом встановлення огороджувальних збірно-розбірних конструкцій перегородок, всередні (у просторі) існуючого та введеного в експлуатацію офісного та складського комплексу (склад № 2) та на площі цього складу № 2, об'єкти не пов'язані з землею і являють собою не несучі конструкції, вбудовані приміщення.

Суд виходить з того, що частина перша статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначає будівництво як нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об'єкта архітектури, що здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно із пунктом 1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 р., будівельними роботами є роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

В Акті перевірки від 27.11.2016, протоколах № 1-Л-З-2711/1 та № 1-Л-З-2711/1 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.11.2016 і в оскаржуваних рішеннях ДДАБІ не вказує, який саме конкретний вид будівельних робіт було виконано позивачем.

Нормативно-праве визначення поняття робіт, які віднесено до будівельних (нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, капітальний ремонт), наведено у ДБН А.2.2-3:2014 «Склад і зміст проектної документації на будівництво» (чинний з 01.10.2014):

Капітальний ремонт - сукупність робіт на об'єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втру чання у несучі та огороджувальні системи при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання у зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення його експлуатаційних показників, а також благоустрій території.

Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Нове будівництво - будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об'єктів виробничого і невиробничого призначення, а також лінійних об'єктів' інженерно-тран спортної інфраструктури, в тому числі добудова зупинених об'єктів незавершеного будівництва.

Реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджу- вальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Технічне переоснащення - комплекс заходів щодо підвищення експлуатаційних властивостей об'єктів виробничого та невиробничого призначення, введених в експлуатацію в установленому порядку, що реалізується шляхом впровадження передових техніки та технології, механізації і автоматизації виробництва, оновлення та заміни застарілого і фізично зношеного устаткування новим, більш ефективним.

Чинне законодавство у сфері містобудування не містить визначення поняття реставрації нежитлових господарсько-виробничих приміщень, у зв'язку із чим відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе застосувати аналогію закону при визначенні цього терміну.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про музеї та музейну справу» реставрація - здійснення комплексу науково обґрунтованих заходів щодо зміцнення фізичного стану та поліпшення зовнішнього вигляду, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втрачених або пошкоджених елементів музейних предметів та предметів музейного значення із забезпеченням збереження їх автентичності.

Згідно із ДБН В.3.2-1-2004 «Реконструкція, ремонт, реставрація об'єктів невиробничої сфери. Реставраційні, консерваційні та ремонтні роботи на пам'ятках культурної спадщини» реставрація - сукупність науково обґрунтованих заходів щодо укріплення (кон сервації) фізичного стану, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втра чених або пошкоджених елементів об'єктів культурної спадщини із забезпеченням збереження їх автентичності.

Аналіз наведених визначень поняття робіт, які законодавством віднесено до будівельних (нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, капітальний ремонт, реставрація) у сукупності із характером та наслідками здійснених позивачем робіт дозволяє суду дійти до висновку про відсутність у виконаних позивачем роботах ознак, що притаманні будівельним роботам та свідчать про них як саме про будівельні роботи.

За висновком суду, який збігається з наявними у матеріалах справи висновком судової будівельно-технічної експертизи Київського НДІ судових експертиз від 26.12.2016 № 10143/16-42 та звітом про виконану роботу ДП «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» Мінрегіонбуду України від 22.02.2016, позивачем здійснено перепланування.

Чинне законодавство не містить визначення поняття перепланування нежитлових приміщень. Натомість законодавство містить визначення перепланування жилих приміщень.

Так, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Ураховуючи відсутність законодавчого визначення поняття перепланування нежитлових приміщень, суд відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе застосувати у спірних правовідносинах аналогію законодавства та застосувати визначення перепланування жилих приміщень.

Вбачається, що чинне на час спірних правовідносин (втім, як і на даний час) законодавство у сфері містобудівної діяльності не відносить перепланування до поняття будівельних робіт чи будівництва.

Позивачем здійснено роботи, які не можна кваліфікувати як будівельні; ці роботи не виходять за межі перепланування, не виходять за межі введеного в експлуатацію офісного та складського комплексу (склад № 2), не змінюють його розміри і не пов'язані з втручанням в його несучі конструкції, а відтак не потребують видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт.

Розглядаючи аргументи ДДАБІ в оскаржуваних рішеннях стосовно того, що влаштування об'єктів в блоках 1(А), 2(В), 3(С), 5(Е), 6(F) складу № 2 офісного та складського комплексу здійснено самовільно, без розроблення та затвердження в установленому порядку проектної документації та отримання в установленому порядку дозволу на виконання будівельних робіт, тобто є самовільним будівництвом, суд крім вищевказаного виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, у положеннях цієї спеціальної матеріально-правової норми поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому вбачається, що визначальною ознакою визнання об'єкту самочинним будівництвом є класифікація його як такий, що створений шляхом будівництва. Натомність, як було встановлено судом, мало місце перепланування, що не відноситься до будівництва.

Пунктом 3.2 затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» (далі потексту - Інструкція) визначено, що для громадських та виробничих будівель (приміщень) не належить до самочинного будівництва, зокрема:

перепланування, пов'язані зі зміною загальної, основної та допоміжної площі за рахунок демонтування та влаштування перегородок (без порушення несучих конструкцій);

збільшення або зменшення площі за рахунок демонтування чи влаштування перегородок (без порушення несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін;

збільшення або зменшення площі за рахунок демонтування печей, грубок, камінів (без перекривання вентиляційних шахт, димоходів);

зведення на земельній ділянці тимчасових господарських будівель та споруд, навісів, альтанок, тамбурів, терас, веранд, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, воріт, хвірток, відкритих басейнів та із накриттям полегшеної конструкції, погребів, ганків тощо;

зміна призначень невиробничих приміщень;

улаштування чи закриття віконних або дверних прорізів у внутрішніх не капітальних стінах;

перестановка обладнання в межах призначення приміщень;

влаштування допоміжних приміщень санвузлів, душових, ванних;

заміна матеріалу частини стін без збільшення розміру фундаменту;

застелення балконів і лоджій, крім будинків, що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Враховуючи зазначені положення Інструкції та висновки судової будівельно-технічної експертизи Київського НДІ судових експертиз від 26.12.2016 № 10143/16-42 щодо характеру виконаних робіт із влаштування спірних вбудованих приміщень як роботи з перепланування (без порушення несучих конструкцій) із відсутністю кваліфікації їх як будівельні роботи, встановлені в ході судової експертизи характеристики цих вбудованих приміщень, суд приходить до висновку про те, що такі спірні вбудовані приміщення не відносяться до самочинного будівництва.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2014 у справі №21-433а13, при розгляді спорів цієї категорії суди мають з'ясовувати питання щодо наявності в діях суб'єкта містобудування складу правопорушення, зокрема, факту закінчення будівництвом відповідного об'єкта, наявності на цей момент встановленого законодавством обов'язку вводити об'єкт в експлуатацію, невведення в експлуатацію та використання об'єкта, закону, який би встановлював відповідальність за невиконання обов'язку із введення в експлуатацію, а також дотримання строків притягнення до публічної відповідальності.

Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлено відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно зі статтею 1 цього Закону правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Враховуючи вищенаведене та встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку про протиправне застосування до ТОВ «Вест Гейт Логістик» відповідальності у сфері містобудівної діяльності, оскільки в діях позивача відсутній склад протиправного діяння (дії чи бездіяльності), що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами, а саме відсутні порушення вимог статтей 34, 34 та ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», вчинення яких тягне за собою відповідальність, передбачену абз. 5 п. 6 ч. 2 ст. 2 Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не було доведено суду правомірність оскаржуваних рішень.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 17 731,80 грн. Крім того, за проведення Київським НДІ судових експертиз судової будівельно-технічної експертизи позивачем сплачено суму у розмірі 31 776,00 грн. Згідно з статями 132, 137 Кодексу адміністративного судочинства України вказані суми є судовими витратами, сплаченими позивачем.

У зв'язку із повним задоволенням позовних вимог та відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати підлягають поверненню йому у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Гейт Логістик» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Департамента державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 27.11.2015 № С-2711/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Визнати протиправним та скасувати припис Департамента державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 27.11.2015 № С-2711/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департамента державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 27.11.2015 № З-0812/1-10/10-135/0812/06/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департамента державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 27.11.2015 № З-0812/2-10/10-136/0812/06/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Гейт Логістик» (; 08114, Київська область, Києва-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21-й км Житомирського шосе) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 731,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (; 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді В.І. Келеберда

І.А. Качур