Справа № 804/7613/17
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2018 року

справа № 804/7613/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Дадим Ю.М.

судді: Божко Л.А. Уханенко С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року ( суддя Н.В. Захарчук-Борисенко) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Злагода” до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.10.2017 №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 190 600,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що вважає податкове повідомлення - рішення від 06.10.2017 №, таким що підлягає скасуванню оскільки воно прийняте на підставі акта від 19.09.2017 №12532/04-36-12-10/34245451 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Агро-Злагода" за липень 2017 року, яким встановлено порушення ТОВ "Агро-Злагода" п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.201 Податкового кодексу України та зроблено висновок про заниження позивачем суми податкового зобов'язання з ПДВ за липень 2017 року на 152 480,00 грн. Позивач зазначає, що ним фактично не було занижено суму податкових зобов'язань з ПДВ за липень 2017 року, оскільки ПДВ у розмірі 152 479,60 грн., з суми поставки товарної сільськогосподарської продукції у вигляді ячменя у кількості 217,8 тонн на суму 762 398,00 грн., задекларовано та сплачено до бюджету. З огляду на викладене, позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення – рішення від 06.10.2017 № протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.10.2017 №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 190 600,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-Злагода".

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідача вказує на те , що перевірка проведена правомірно, виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин. Актом перевірки встановлено, що за результатами проведеного аналізу ЄРПН за липень 2017, позивачем складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні на постачання товарів/послуг контрагентам – покупцям на суму ПДВ 1011743, 67 грн., в тому числі по податковій накладній №6 від 21.07.2017 на суму ПДВ 152479, 60 грн. присвоєно статус “в реєстрації відмовлено”. Проте, відповідно до податкової декларації з ПДВ за липень 2017 позивачем до складу податкових зобов’язань з ПДВ включено податкові накладні на суму ПДВ 859 264 грн. Тобто, податкові зобов’язання по податковій накладній №6 від 21.07.2017 на суму ПДВ у розмірі 152479, 60 грн. до складу податкової декларації за липень 2017 не включено. Представник відповідача вважає, що податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 № прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, у зв’язку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить залишити постанову без змін, вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2017 головним державним ревізором – інспектором відділу адміністрування податку на додану вартість території обслуговування Західно - Донбаської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі пп.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І Податкового кодексу України в порядку пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 та ст.76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2017 року ТОВ "Агро-Злагода". За результатами проведеної перевірки відповідачем було складено Акт перевірки від 19.09.2017 №12532/04-36-12-10/34245451 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Агро-Злагода" за липень 2017 року".

Відповідно до акту перевірки від 19.09.2017 №12532/04-36-12-10/34245451 позивачем в порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ “Агро – Злагода” () занижено суму податкового зобов’язання за липень 2017 року на суму ПДВ 152480,00 грн. та суму, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником до бюджету.

На підставі акту перевірки від 19.09.2017 №12532/04-36-12-10/34245451ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийняте податкове повідомлення – рішення від 06.10.2017 №, ким нараховано грошове зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 190 600, 00 грн., у тому числі 152 480, 00 грн. – основного платежу та 38 120, 00 грн. – штрафної (фінансової) санкції.

Задовоьняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив зтого,що встановлений Податковим кодексом України принцип податкового законодавства України, а саме принцип презумпції правомірності рішень платника податку, відповідно до якого в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючого органу, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4 ст.4 ПКУ), суд вважає, що позивачем не допущено порушення податкового законодавства щодо заниження суми податкових зобов’язань за липень 2017 року на суму ПДВ 152480, 00 грн.

Таким чином, відповідач при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення діяв не на підставі, не в спосіб, що передбачені законами України, та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з нступного.

Позивачем, на виконання договору поставки №СVР02184 було поставлено ТОВ "АТ КАРГІЛЛ" 217,8 тонн ячменю по 3500 грн., за 1 тонну на загальну суму 762 398,00 грн. Вказана поставка товару відображена в податковій накладній №5 від 21.07.2017 та підтверджена первинними документами, зокрема:

- накладною ТОВ " Агро - Злагода " на відвантаження товару від 21.07.2017 №32;

- товаро - транспортними накладними №22 від 17.07.2017, №23 від 17.07.2017, №24 від 18.07.2017, №25 від 18.07.2017, №26 від 19.07.2017, №27 від 19.07.2017, №28 від 20.07.2017, №29 від 20.07.2017 (на загальну кількість ячменю 217,8 тонн);

- накладними на прийняття товару ТОВ "АТ КАРГІЛЛ" - зерновим складом №30526 від 17.07.2017, №30597 від 18.07.2017, №30632 від 18.07.2017, №30667 від 19.07.2017, №30704 від 19.07.2017, №30709 від 19.07.2017, №30799 від 20.07.2017, №30287 від 21.07.2017 (на загальну кількість ячменю 217,8 тонн);

- складською квитанцією на зерно №419 від 21.07.2017;

- випискою з банківського рахунку ТОВ "Агро - Злагода" за 26.07.2017.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків між ТОВ "Агро - Злагода" та ТОВ "АТ КАРГІЛЛ" та листа ТОВ " АТ КАРГІЛЛ " від 09.11.2017 №4906 відбулася лише одна поставка сільськогосподарської продукції (ячменю) у липні 2017 року на суму 914 877,60 грн. (з ПДВ). Інших поставок сільськогосподарської продукції у липні 2017 року між вказаними юридичними особами на вказану суму - не відбулося.

ТОВ "Агро - Злагода" 18.08.2017 було подано податкову декларацію з ПДВ за липень 2017 року. Вказана декларація доставлена до Західно-Донбаської ОДПІ 18.08.2017 р., відповідно до квитанції №2 Автоматизованої системи "Єдине вікно".

Податкова накладна №6 від 21.07.2017, за якою нараховане податкове зобов'язання з ПДВ за податковим повідомленням-рішенням від 06.10.2017 №, була подана позивачем помилково, про що ТОВ "Агро - Злагода" направило повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податкових накладних від 02.08.2017 №34. У даному повідомленні позивач чітко зазначив, що податкова накладна №6 фактично дублює постачання товару за податковою накладною №5 та її слід вважати недійсною. Відкоригувати податкову накладну №6 від 21.07.2017 позивач не мав змоги, оскільки її було заблоковано ДФС України одразу після її подання.

Так,відповідно до квитанції №2 комісією ДФС України 11.08.2017 прийнято рішення №65768/34245451 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 21.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідачем внаслідок проведення камеральної перевірки від 19.09.2017, після прийняття рішення ДФС України від 11.08.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 зроблено висновок про заниження податкових зобов'язань з ПДВ за податковою накладною №6 від 21.07.2017.

Відповідно до Розділу III податкової декларації з ПДВ за липень 2017 року суми ПДВ, яка підлягає до сплати склала 254 660,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням №434 від 29.08.2017 (ПАТ "Прокредитбанк) сума податкових зобов'язань з ПДВ за липень 2017 року у розмірі 254 660,00 грн., повністю сплачена до бюджету.

Суд апеляційної інстанції,вважає необґрунтованими доводи відповідача, викладені в апеляційні скарзі і бере до уваги доводи позивача, викладені у відзиві на апеляціну скаргу.

Оцінюючи правомірність дій та рішення органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб’єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень п.185.1 ст.185 ПКУ, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з положеннями п.187.1 ст.187 ПКУ, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З аналізу вказаних норм податкового законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок,що відповідач при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення діяв не на підставі, не в спосіб, що передбачені законами України, та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Керуючись ст. 243, ч.3 ст.243, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду в строк 30 днів.

Повний текст постанови виготовлено 17.05.2018 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: С.А. Уханенко