Справа № 826/14619/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року № 826/14619/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл»
доДепартаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області
про визнання протиправними та скасування приписів і постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- припис від 26 жовтня 2017 року №51 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- припис від 26 жовтня 2017 року №52 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- постанову від 30 жовтня 2017 року № 42/1008-23.2/3458 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- постанову від 30 жовтня 2017 року №43/1008-23.2/3459 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані приписи та постанови складені відповідачем безпідставно, адже з боку позивача відсутній факт допущення порушення містобудівного законодавства. Позивач як підрядник виконав будівельні роботи відповідно до затвердженої замовником проектної документації.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач в наданому до суду відзиві на позов зазначив, що у ході проведеного позапланового заходу виявлено допущені позивачем як підрядником порушення містобудівного законодавства, у результаті чого правомірно складено акт, приписи, протоколи та постанови, а тому такі приписи та постанови не можуть бути скасовані у судовому порядку. Суб'єкт містобудування, винний у допущенні правопорушення, повинен нести відповідальність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 09 лютого 2018 року, з'явився представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення судового розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідачем, на підставі листа Управління Служби безпеки України в Запорізькій області від 26 вересня 2017 року №59/3/1-1958нт, на виконання вимог статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до направлення для проведення позапланової перевірки від 06 жовтня 2017 року №579, у період із 10 жовтня 2017 року по 23 жовтня 2017 року відносно Комунального підприємства «Управління капітального будівництва» як замовника та позивача як підрядника щодо об'єкта будівництва «Реконструкція дороги по вул. Південноукраїнська та вул. Панфіловців з влаштуванням гостьових автомобільних стоянок м. Запоріжжя (коригування)» (далі - об'єкт будівництва) проведено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за результатами якого складено акт №185/23.10.2017, згідно з висновками якого, зокрема:

- у загальному журналі будівельних робіт у таблиці 2 «Перелік актів проміжного прийняття відповідальних конструкцій і актів на закриття прихованих робіт» відсутні підписи представників авторського та технічного нагляду. На час перевірки відсутні акти на закриття прихованих робіт, а саме акти на закриття прихованих робіт щодо створення геодезичної розбивочної основи; розбивки і закріплення планового і висотного положення у вісях; ущільнення земельного полотна та підготовка його поверхні для влаштування дорожнього одягу; виконавча схема дорожнього полотна; акти (протоколи) визначень фізико-механічних показників будівельних матеріалів. Також в наданих актах прихованих робіт відсутні посилання на документи, підтверджуючі якість використаних матеріалів, конструкцій, виробів, що свідчить про неналежне ведення виконавчої документації. Вказане є порушенням пункту 7.14, пункту 8.4.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», пункту 21.3, пункту 21.4 ДБН В.2.3-4-2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина ІІ. Будівництво».

- на час перевірки роботи, виконання яких передбачено у підготовчий період, а саме кронування окремих дерев та корчування пнів, не виконувалися. Під час виконання будівельних робіт з влаштування дорожнього одягу частини дороги по вул. Панфіловців було підсилено шаром геотекстилю, про що внесено запис у загальному журналі робіт («Укладка геотекстилю від пікету 0+10 до пікету 0+925» від 28 вересня 2017 року). Даний вид робіт не передбачено затвердженими проектними рішеннями. Проектом М2489К-ГТ, лист 2.1/1, передбачено монтаж бортового каменю БР 300.30.18 (100.30.18) на вирівнюючу бетонну основу С12/15 (внесено дані до загального журналу робіт від 04.07-10.2017 та засвідчено актами на прийняття прихованих робіт «Влаштування бетонної основи під бортовий камінь»), але фактично під час влаштування бортового каменю замість бетону використовувалася щебенево-піщана суміш. Проектом МТ2489К-ПЗ, лист 7, передбачено влаштування карманів з покриттям із сухопресованої плитки h-0.08 см, фактично покриття карманів було виконано з використанням асфальтобетону, що також не було передбачено затвердженими проектними рішеннями. В журналі авторського нагляду відсутні зауваження стосовно вищезазначених відхилень від проектних рішень. Вищезазначені факти свідчать про відхилення від затверджених проектних рішень, Проекту, шифр МТ2489К. Вказане є порушенням статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», затверджених проектних рішень Проекту, шифр МТ2489К.

На підставі акту перевірки, 26 жовтня 2017 року відповідачем складено оскаржувані приписи:

- №51, яким, з метою усунення виявлених порушень, від позивача вимагалося до 10 листопада 2017 року привести виконавчу документацію у відповідність вимогам ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», ДБН В.2.3-4-2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина ІІ. Будівництво»;

- №52, яким, з метою усунення виявлених порушень, від позивача вимагалося до 26 листопада 2017 року привести об'єкт будівництва у відповідність затвердженим проектним рішенням Проекту, шифр МТ2489К.

Також 26 жовтня 2017 року складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Крім того, 30 жовтня 2017 року відповідачем складено оскаржувані постанови:

- №42/1008-23.2/3458, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено на нього штраф у сумі 30312,00 грн;

- №43/1008-23.2/3459, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено на нього штраф у сумі 75780,00 грн.

Незгода позивача з переліченими приписами та постановами зумовила його звернення до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553.

Процедура накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», визначена Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244.

У ході судового розгляду справи представник позивача стверджував, що на час перевірки у Робочий проект по об'єкту будівництва були внесені зміни і позивач, як підрядник, виконав будівельні роботи у відповідності до проектної документації із врахуванням внесених замовником змін. Під час перевірки робоча та виконавча документація, у тому числі загальний журнал робіт та акти на закриття прихованих робіт, які велися на об'єкті під час виконання робіт, знаходилися у розпорядженні інженера підрядника і представниками відповідача не запитувалися.

Стосовно ж виявлених порушень, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови №43/1008-23.2/3459, позивач зазначив, що у всіх складених за результатами перевірки документах мова йде про Проект МТ2489К, однак такого Проекту у дійсності немає, тобто відповідачем при зазначені реквізитів Проекту допущено описку.

Щодо зауважень представника позивача про зазначення відповідачем невірного номеру Проекту, а саме МТ2489К замість вірного МТ2498К, суд зазначає, що вказане дійсно є опискою відповідача, але саме по собі не може свідчити про невірність зроблених останнім висновків. Допущення технічної описки не свідчить про неправомірність дій та висновків.

Посилання позивача на підписання між ним та замовником акту на виконання додаткових робіт, а саме підсилення влаштування дорожнього одягу частини дороги шаром геотекстилю та покриття карманів з використанням асфальтобетону, суд бере до уваги, але водночас зазначає, що підписання такого акту представниками замовника, проектувальника та підрядника не є доказом недопущення позивачем порушення. До того ж, такий акт не містить основного реквізиту, а саме дати його складання, а тому у суду виникають сумніви щодо наявності такого акту на час виконання будівельних робіт та проведення позапланового заходу.

Також судом приймається до уваги посилання представника позивача на лист Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 09 квітня 2009 року №12/14-382, мова у якому йде про те, що у разі, якщо під час будівництва виникла потреба у виконанні додаткових обсягів робіт, не передбачених затвердженою проектно-кошторисною документацією, складається відповідний акт з визначенням обсягів робіт, погоджується замовником, підрядником та проектною організацією. На підставі зазначеного акту вносяться зміни до проектно-кошторисної документації з подальшим її перезатвердженням в установленому порядку.

Враховуючи викладене суд ще раз звертає увагу, що акт на виконання додаткових робіт, наявністю якого представник позивача обґрунтовує правомірність своїх дій, не містить дати його складання та підписання, що, у свою чергу, унеможливлює встановлення факту наявності його на час виконання будівельних робіт та проведення перевірки відповідачем.

Крім того, позивачем не доведено суду факту внесення змін до проектно-кошторисної документації у зв'язку із підписанням вказаного вище акту з подальшим її перезатвердженням в установленому порядку. Принаймні наявні у матеріалах справи копії проектно-кошторисної документації про внесення відповідних змін до неї не свідчать.

Стосовно порушень, виявлення яких стало підставою для прийняття оскаржуваної постанови №42/1008-23.2/3458, суд зазначає наступне.

Позивач наполягає на тому, що на час проведення перевірки робоча та виконавча документація не надавалася, адже знаходилася у розпорядженні інженера підрядника.

Однак, такі твердження позивача є надуманими, оскільки, як зазначено в акті перевірки, під час проведення позапланового заходу були присутні заступник головного інженера підрядника ОСОБА_4, головний інженер проекту ОСОБА_5 та начальник виробничого процесу замовника ОСОБА_6 Вказаними особами до перевірки надана відповідна документація, такими особами письмових зауважень до акту перевірки та самої перевірки не висловлено. Від підпису та отримання акту перевірки вказані особи відмовилися. Разом з тим, фактів, які б свідчили про зазначення в акті перевірки недостовірних даних ні переліченими вище особами, ні позивачем суду не наведено.

По суті порушень Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вказано в акті перевірки, у загальному журналі будівельних робіт у таблиці 2 «Перелік актів проміжного прийняття відповідальних конструкцій і актів на закриття прихованих робіт» відсутні підписи представників авторського та технічного нагляду, якими є головний інженер проекту ОСОБА_5 (авторський нагляд) та ОСОБА_7 (технічний нагляд). У вказаній таблиці відповідальною особою за авторський нагляд зазначено «ОСОБА_3».

Викладені в акті перевірки дані щодо відсутності підписів представників авторського та технічного нагляду, як встановлено судом, підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями загального журналу будівельних робіт (таблиця 2 «Перелік актів проміжного прийняття відповідальних конструкцій і актів на закриття прихованих робіт»).

Також в акті перевірки зазначено, що на час перевірки відсутні акти на закриття прихованих робіт, а саме акти на закриття прихованих робіт щодо створення геодезичної розбивочної основи; розбивки і закріплення планового і висотного положення у вісях; ущільнення земельного полотна та підготовка його поверхні для влаштування дорожнього одягу; виконавча схема дорожнього полотна; акти (протоколи) визначень фізико-механічних показників будівельних матеріалів.

Водночас, у ході судового розгляду справи представником позивача надано суду копії актів на закриття прихованих робіт, датованих 09 та 12 вересня 2017 року, щодо створення геодезичної розбивочної основи, розбивки і закріплення планового і висотного положення у вісях, ущільнення земельного полотна та підготовка його поверхні для влаштування дорожнього одягу.

Дослідивши надані представником позивача копії актів на закриття прихованих робіт, суд погоджується із доводами відповідача про не зазначення у таких актах документів, підтверджуючих якість використаних матеріалів, конструкцій, виробів.

Поряд з цим, зважаючи на викладене, суд акцентує увагу на тому, що невідомо з яких причин не всі акти на закриття прихованих робіт було надано до перевірки, хоча під час її проведення були присутні заступник головного інженера підрядника ОСОБА_4, головний інженер проекту ОСОБА_5 та начальник виробничого процесу замовника ОСОБА_6

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Архітектор - автор проекту або уповноважена ним особа бере участь у прийнятті в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта архітектури та підписує відповідний акт.

Без підпису архітектора - автора проекту або уповноваженої ним особи такий акт є недійсним.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №903, у разі відмови підрядника виконати роботи з усунення виявлених відхилень генеральний проектувальник письмово повідомляє про це замовнику (забудовнику) та відповідній інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття ними заходів згідно із законодавством.

Після прийняття об'єкта архітектури в експлуатацію генеральний проектувальник повинен зберігати примірник журналу авторського нагляду в архіві.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №903, особи, що здійснюють технічний нагляд, мають право вимагати від підрядника:

1) виконання робіт відповідно до проектно-кошторисної та іншої технічної документації, дотримання вимог нормативних документів щодо порядку виконання і прийняття робіт;

2) зупинення робіт у разі застосування ним матеріалів, деталей, конструкцій та виробів, які не відповідають вимогам нормативних документів;

3) проведення лабораторних випробувань матеріалів і конструкцій щодо їх відповідності сертифікатам якості, а обладнання - технічним (технологічним) паспортам та своєчасного повідомлення їм про такі випробування;

4) усунення відхилень від проектних рішень, недоліків (дефектів) та недоробок і повторного пред'явлення робіт для здійснення технічного нагляду;

5) зупинення виконання:

робіт до оформлення актів огляду прихованих робіт;

будівельно-монтажних робіт у разі виявлення понаднормативної деформації об'єкта або загрози обвалу конструкцій та вжиття невідкладних заходів для запобігання виникненню аварії.

У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об'єкта, та відмови підрядника їх усунути особа, що здійснює технічний нагляд, повідомляє про це замовнику (забудовнику) і відповідній інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 7.14, пункту 8.4.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», на всіх етапах будівництва має бути запроваджена система контролю якості (розділ 8), за результатами якої встановлюється відповідність будівельної продукції вимогам проектної та нормативної документації, що має фіксуватись у виконавчій документації (4.8).

Під час приймального контролю проводиться перевірка якості відповідальних конструкцій та закінчених будівельних робіт, в тому числі прихованих.

Приймання прихованих робіт здійснюється безпосередньо перед виконанням наступних робіт, які їх закривають, про що складається акт за формою, наведеною у додатку В. С.11 ДБН А.3.1-5:2016.

Відповідальні конструкції підлягають прийманню у процесі будівництва до закриття їх подальшими роботами зі складанням акту проміжного прийняття цих конструкцій за формою, наведеною у додатку Г.

Перелік прихованих робіт та відповідальних конструкцій на конкретному об'єкті будівництва, для яких необхідне складання актів, наводиться у робочій документації. Основні види робіт та конструкцій, на які складаються акти, наведено у додатку Н.

В усіх випадках забороняється виконання наступних робіт до підтвердження відповідної якості виконання попередніх прихованих робіт та відповідальних конструкцій.

Приймальний контроль здійснюється за участю представників будівельної організації, технічного нагляду замовника та авторського нагляду (у випадках, передбачених договором про авторський нагляд).

Результати приймального контролю фіксуються в загальному журналі робіт, в актах на закриття прихованих робіт, актах проміжного прийняття відповідальних конструкцій та інших документах - за наявності вимог нормативних документів на конкретні види будівельних робіт.

Згідно з пунктом 21.3, пунктом 21.4 ДБН В.2.3-4-2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина ІІ. Будівництво», приймання робіт із складанням актів на закриття прихованих робіт належить здійснювати за такими видами:

закріплення траси;

створення геодезичної розбивочної основи;

розбивка і закріплення планового і висотного положення осей споруд;

видалення родючого шару ґрунту, виторфовування, корчування пнів;

влаштування уступів на косогорах, укосах існуючих насипів тощо;

влаштування основ з геосинтетичного матеріалу під насипами;

влаштування водовідведення і дренажів, укріплення русел у водовідвідних спорудах;

підготовка основи земляного полотна;

спорудження та ущільнення земляного полотна та підготовка його поверхні для влаштування дорожнього одягу;

влаштування і ущільнення шарів дорожнього одягу;

-установка елементів швів розширення і стиснення;

-установка арматури (при влаштуванні цементобетонних покриттів);

установка рейкоформ і копірних струн.

Виконавча виробничо-технічна документація, що складається в процесі виконання і здавання робіт, повинна включати:

виконавчі креслення, загальні журнали робіт і авторського нагляду;

акти огляду прихованих робіт і проміжного приймання;

акт приймання основи під земляне полотно;

журнали лабораторного контролю, акти визначень фізико-механічних показників будівельних матеріалів, паспорти, сертифікати на матеріали, що використовуються.

Відповідно до пунктів 6, 8 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення:

ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, підсумовуючи усе викладене вище, суд робить висновок про підтвердження у ході судового розгляду справи наявності допущених позивачем порушень містобудівного законодавства, а тому оскаржувані приписи та постанови, складені відповідачем, є правомірними та не підлягають скасуванню у судовому порядку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність та обґрунтованість складення оскаржуваних приписів та постанов з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України,а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл» відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко