Справа № 214/6495/17(2-а/214/306/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2018 року справа № 214/6495/17(2-а/214/306/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.,

суддів: Чепурнова Д.В. Мельника В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції старший лейтенант Терещенко Олександр Олександрович на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 22 грудня 2017 р. у справі № 214/6495/17(2-а/214/306/17) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції старший лейтенант Терещенко Олександр Олександрович про скасування постанови, визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом доінспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта Терещенка Олесандра Олександровича про скасування постанови, в останній редакції якого просить суд: скасувати постанову інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта Терещенка Олесандра Олександровича БР №196292 від 03.11.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; визнати дії інспектора 2 роти 3 батальйону батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта Терещенка Олесандра Олександровича по складанню постанови БР №196292 від 03.11.2017 року протиправними.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 22 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове , яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

03.11.2017 року інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, старшим лейтенантом Терещенко О.О. винесено постанову серії БР №196292 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за порушення вимог п. 15.9е ПДР України, та притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_2, 03.11.2017 року о 09-05 годині керуючи транспортним засобом Mercedes C220, н.з. НОМЕР_1, на обїзній дорозі в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів від дорожнього знаку зупинка маршрутних транспортних засобів, а саме здійснив зупинку транспортного засобу на відстані 10 м 20 см від дорожнього знаку, чим порушив вимоги п. 15.9е ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно із ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п.15.9 «е» ПДР України забороняється зупинка ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Як вбачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху України, що не визнається позивачем.

Під час судового розгляду даної справи в суді першої інстанції відповідачем не надано будь-якого доказу вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Судом переглянуто відеозапис ДВД-Р долучений до заперечень на адміністративний позов - запис відеореєстртора службового автомобіля УПП в м. Кривого Рогу на якому відображено факт виконання маневру повороту автомобілем Mercedes C220, н.з. НОМЕР_1, під керуванням позивача, на обїзній дорозі в Саксаганському районі м. Кривого Рогу та початок зупинки цього транспортного засобу. Після чого автомобіль патрульної поліії випередив автомобіль позивача та зупинився перед ним.

Доказів проведення виміру відстані від автомобіля, яким керував позивач, до дорожнього знаку "зупинка маршрутних транспорних засобів", та повної його зупинки із вімкненям аварійної сигналізації до того як перед ним зупинився службовий автомобіль патрульної поліції, як пояснюють у суді позивач та свідок ОСОБА_4, вказаний відеозапис не містить.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції старший лейтенант Терещенко Олександр Олександрович - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 22 грудня 2017 р. у справі № 214/6495/17(2-а/214/306/17) - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 29.03.2018р. та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства Україникасаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник