Справа № 815/6246/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2018 року

Київ

справа №815/6246/16

адміністративне провадження №К/9901/41930/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року (суддя Танасогло Т.М.) у справі за позовом Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення адміністративних санкцій,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року Ізмаїльська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області звернулась до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості перед бюджетом зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій в сумі 17000,00грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення ним норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому, до апеляційної скарги відповідачем додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 606,11грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали; далі - КАС України), оскільки до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору в належному розмірі. Особі, що подала апеляційну скаргу, встановлено п'ятнадцятиденний з моменту отримання копії ухвали строк для усунення встановленого судом недоліку шляхом доплати судового збору в сумі 909,69грн. на зазначені судом реквізити.

В межах наданого судом строку відповідач надіслав до суду квитанцію №17177431 від 10 лютого 2017 року про сплату судового збору в сумі 909,69грн.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20 лютого 2017 року повернув Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 подану ним апеляційну скаргу на підставі пункту 1 частини 3 статті 108 КАС України у зв'язку з неусуненням її недоліку, оскільки судовий збір відповідачем було доплачено за неправильними реквізитами.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив вказане рішення суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу до цього ж суду для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, посилався на відсутність підстав для повернення апеляційної скарги, оскільки судовий збір було ним доплачено у встановленій ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року сумі та у наданий йому для цього строк, а відповідні докази надіслані суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Позивач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а постановлену апеляційним судом ухвалу, яку він просив залишити без змін, - обґрунтованою та законною.

Справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду: головуючий суддя Пасічник С.С. (суддя-доповідач), судді: Васильєва І.А., Юрченко В.П.

Перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому, за змістом пункту 6 частини 1 статті 7 КАС України забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом, є одним із принципів адміністративного судочинства.

Згідно ж з пунктом 3 частини 1 статті 7 КАС України ще одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних справах є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Так, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки (стаття 49 КАС України).

Частиною 1 статті 185 КАС України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до апеляційної скарги встановлено статтею 187 КАС України, відповідно до частини 6 якої до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

За змістом частини 3 статті 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, згідно із частиною 1 якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI, згідно із підпунктами 1 та 2 пункту 3 частини 2 статті 4 якого (в редакції, що діяла на момент подання позовної заяви та апеляційної скарги; далі - Закон №3674) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою, судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, а за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 вказаного Закону).

Станом на 01 січня 2016 року мінімальну заробітну плату було встановлено в розмірі 1378,00грн.

Як свідчать матеріали справи та вже вказувалось в цій постанові, апеляційний суд, зважаючи на положення підпунктів 1 та 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674 та беручи до уваги, що спір у даній справі носить майновий характер, а до поданої відповідачем апеляційної скарги додано докази сплати судового збору лише в сумі 606,11грн., що, в свою чергу, не узгоджується з мінімальним розміром судового збору за майнову позовну вимогу (1378,00грн.) помноженим 110%, що підлягають сплаті за подання апеляційної скарги (1515,80грн.), залишив останню без руху, зобов'язавши відповідача доплатити судовий збір в сумі 909,69грн. на реквізити, які зазначив в ухвалі.

Проте, з надісланої відповідачем на усунення недоліків апеляційної скарги квитанції №17177431 від 10 лютого 2017 року вбачається, що судовий збір в сумі 909,69 грн. було ним сплачено за неправильними реквізитами.

Так, в графі «Призначення платежу» зазначено «…судовий збір, за позовом ОСОБА_2, Київський апеляційний адміністративний суд» (хоча апеляційним судом у даній справі є Одеський апеляційний адміністративний суд), при цьому, номер рахунку, отримувач, код отримувача, банк отримувача, код банку отримувача також не відповідають встановленим в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року.

З огляду на викладене та зважаючи, що, як вже зазначалось, подана відповідачем апеляційна скарга не відповідала вимогам статті 187 КАС України (відсутність документа про сплату судового збору в належному розмірі) й у встановлений судом строк останнім цього недоліку усунуто не було, касаційний суд вважає, що вона обґрунтовано повернута ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року.

Доводи ж касаційної скарги за наведеного не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до прийняття неправильного рішення, а тому підстав для скасування ухваленого судового рішення та, відповідно, задоволення касаційної скарги Суд не вбачає.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду