Справа № 159/935/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3165/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції Бойчук П.Ю.,

час ухвалення рішення 22.03.2018 року, час не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ковель,

дата складання повного тексту рішення не зазначена,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача - поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1, в якому просив скасувати постанову від 13 лютого 2018 року про накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 510 грн. за порушення ст.132-1 КУпАП.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що у матеріалах справи міститься відеофіксація, яка є доказом вини позивача, оскільки у такій міститься факт снігопадів. Просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення змінити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що поліцейським роти №1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 13 лютого 2018 року винесено постанову серії БР №642130 та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за те, що він 13 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв. на а/д Київ - Харків на 208 км., перевозив великогабаритний вантаж на підставі Дозволу №61 НГ в умовах погіршення погодних умов, а саме: снігопаду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а саме: порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами на підставі Дозволу №61 НГ в умовах погіршення погодних умов, а саме: снігопаду, а тому постанова серії БР №642130 від 13 лютого 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного штрафу у розмірі 510 грн. за порушення ст.132-1 КУпАП підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч.2 та ч.4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.1 та ч.2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанова складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено вимогами чинного законодавства у сфері правил дорожнього руху, і негайно вручена позивачу, про що свідчить його підпис у постанові про адміністративне правопорушення,

Щодо суті самого порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.132-1 КпАП України порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Абз.1 п.22.5 ПДР передбачає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з п.4 ОСОБА_4 проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 рку №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, в якому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Відповідно до ч.3 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи, що 13 лютого 2018 року ОСОБА_2 на підставі Дозволу №61 НГ від 05 лютого 2018 року на а/д Київ -Харків на 208 км. перевозив великогабаритний вантаж.

Поліцейський роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 (апелянт) зазначає, що постанова № БР 642130 від 13 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу у розмірі 510 грн. була винесена у звязку з тим, що позивач перевозив великогабаритний вантаж під час снігопаду.

Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки на відео, яке міститься в матеріалах справи погіршення погодніх умов, а саме: снігопад не спостерігається, а жодних інших доказів про снігопад на момент винесення оскаржуваної постанови в матеріалах справи не має.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, відповідач не надав, а судом таких обставин не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а саме: порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами на підставі Дозволу №61 НГ в умовах погіршення погодних умов, а саме: снігопаду, а тому постанова серії БР №642130 від 13 лютого 2018 року про накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 510 грн. за порушення ст.132-1 КУпАП підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, однак суд першої інстанції лише скасував постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що абзац другий резолютивної частини рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2018 року у справі №159/935/18 необхідно доповнити реченням: «та закрити справу про адміністративне правопорушення», у звязку з чим рішення необхідно змінити.

Керуючись ст.229, 243, 250, 271, 272, 286, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2018 року у справі №159/935/18 змінити, доповнивши абзац другий резолютивної частини рішення: «та закрити справу про адміністративне правопорушення».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя ОСОБА_5
Судді: ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повне судове рішення складено 16 травня 2018 року.