Справа № 824/97/18-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/97/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григораша В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Козак В.Ю.,

представників позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_2 (позивач-1) та ОСОБА_3 (позивач-2) просять визнати протиправним та скасувати п. 57 рішення 46 сесії VII скликання Чернівецької міської ради (відповідач) від 26.12.2017 року №1062 щодо відмови ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) у наданні дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3, площею 24,4156 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, код 11.02, на дві земельні ділянки, з них: №1 - орієнтовною площею 0,2400 га, №2 - орієнтовною площею 24,1756 га.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено її до підготовчого судового розгляду на 01.03.2018 року.

01.03.2018 року за клопотання представника позивачів в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 20.03.2018 року.

В підготовчому судовому засіданні 20.03.2018 року усною ухвалою суду занесеною до журналу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.04.2018 року.

У зв'язку з неявкою представника позивачів та враховуючи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, судове засідання призначене на 12.04.2018 року було відкладено на 26.04.2018 року.

В судовому засіданні 26.04.2018 року судом оголошено перерву до 10.05.2018 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначили, що вони відповідно до договорів купівлі-продажу від 11.08.2017 року та 14.08.2017 року являються співвласниками в рівних частках громадської будівлі (автомийки), що розташована по вул. Хотинській, 4-Т.

В зв'язку з тим, що зазначене майно розташоване на вже сформованій земельній ділянці площею 24,4156 га, кадастровий номер НОМЕР_3, та з метою подальшого звернення щодо надання земельної ділянки для його обслуговування, позивачі звернулись до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин із заявою щодо підготовки на розгляд сесії Чернівецької міської ради питання надання дозволу на поділ земельної ділянки площею 24,4156 га на дві окремі: площею 0,2400 га та 24.1756 га.

Пунктом 57 рішення 46 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 26.12.2017 року №1062, в наданні дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3, площею 24,4156 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості код 11.02 на дві земельні ділянки, з них: №1 - орієнтовною площею 0,2400 га, №2 - орієнтовною площею 24,1756 га відмовлено у зв'язку із поданням Чернівецькою місцевою прокуратурою апеляційної скарги на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.07.2017 року по справі №726/1108/17.

Позивачі вважають зазначену відмову необґрунтованою, безпідставною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства з наступних підстав.

Так, відмовляючи у наданні дозволу на поділ земельної ділянки Чернівецька міська рада обґрунтувала це тим, що Чернівецькою місцевою прокуратурою подано апеляційну скаргу на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.07.2017р. по справі №726/1108/17 до якого позивачі жодного відношення не мають.

Позивачі вважають, що у зв'язку з прийняттям Чернівецькою міською радою рішення 46 сесії VII скликання Чернівецької міської ради № 1062, їх позбавили права обслуговувати власну будівлю та обмежили право як власників розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, адже без встановленої площі земельної ділянки та її кадастрового номера позивачі не можуть розпорядитись власним майном. Таким чином п. 57 зазначеного рішення було прийнято з порушенням діючих норм та правил а також чинного законодавства України та є необґрунтованим і безпідставним.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач, не погоджуюсь з позовними вимогами, надав суду відзив проти позову в якому зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення, міською радою не порушено вимоги статті 120 ЗК України, оскільки до позивачів в порядку даної норми не перейшло право користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_3, площею 0,2400 га, оскільки вона, як об'єкт цивільних прав станом на день прийняття рішення не сформована.

Поряд із цим, позовна заява також не підлягає до задоволення у зв'язку із відсутністю обґрунтувань розміру площі земельної ділянки, на яку претендують позивачі.

Як вбачається із технічного паспорта на громадську будівлю (автомийки), який виготовлений ФОП ОСОБА_4 від 24.01.2017 року, загальна площа земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивачів (Будівля, навіс, очисна споруда) складає 181 кв.м. - 0,0181га. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94504985 від 14.08.2017 року, загальна площа будівлі, яка є власністю позивачів, складає 66,5 кв.м. - 0,00665 га.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що земельна ділянка, на якій розташоване майно позивачів станом на сьогодні не сформована, у випадку наявності достатніх на те правових підстав, орієнтовна площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування будівлі мала б складати 0,0181 га, а не 0,2400 га.

Також, правомірність оскаржуваного рішення відповідач підтверджує тим, що земельна ділянка, на яку претендують позивачі, відноситься до категорії "квартирної багатоповерхової забудови. Порушення затвердженого детального плану територій. Враховуючи викладене, передача вищевказаної земельної ділянки не відповідає містобудівній документації.

Представник відповідача судовому під час розгляду справи заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача 10.05.2018 року не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини неприбуття суд не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки

Розглянувши матеріали адміністративної справи, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

Судом встановлено наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 (ід. код НОМЕР_1, паспорт громадянина України НОМЕР_4, виданий 19.05.1997 року Садгірським РВ УМВС України в Чернівецькій області) та ОСОБА_3 (ід. номер НОМЕР_2, паспорт громадянина України НОМЕР_5, виданий 07.12.1995 року Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області) є співвласниками в рівних частинах громадської будівлі (автомийка), що розташована по АДРЕСА_4, на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_3.

Так, 11.08.2017 року між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено Договір купівлі продажу №18438, за умовами якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність 1/2 (одну другу) частку громадської будівлі (автомийка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 На земельній ділянці знаходиться: будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м., навіс літ. "А'", навіси літ. "А''", "А'''", "А''''", очисна споруда. Ця частка нерухомого майна, що відчужується за цим договором, належить продавцю на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.07.2017 року, по справі №726/1108/17, провадження №2/726/341/17, категорія 18, Рішення вступило в законну силу 24.07.2017 року (а.с. 11).

11.08.2017 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 проведено державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на 1/2 (одну другу) частку громадської будівлі (автомийка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101. Номер запису про право власності: 21839724 (а.с. 12).

Надалі, 14.08.2017 року між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено Договір купівлі продажу №18643, за умовами якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність 1/2 (одну другу) частку громадської будівлі (автомийка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 На земельній ділянці знаходиться: будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м., навіс літ. "А'", навіси літ. "А''", "А'''", "А''''", очисна споруда. Ця частка нерухомого майна, що відчужується за цим договором, належить продавцю на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.07.2017 року, по справі №726/1108/17, провадження №2/726/341/17, категорія 18, Рішення вступило в законну силу 24.07.2017 року (а.с. 13).

14.08.2017 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 проведено державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на 1/2 (одну другу) частку громадської будівлі (автомийка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101. Номер запису про право власності: 21839724 (а.с. 14).

29.09.2017 року позивачі звернулись до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин із заявою про надання дозволу на поділ земельної ділянки по вул. Хотинській, 4 в м. Чернівці площею 24,4156 га кадастровий номер НОМЕР_3 на дві окремі земельні ділянки площею 0,2400 га та 24,1756 га (а.с. 36).

Розглянувши вищевказану заяву позивачів, Рішенням Чернівецької міської ради 46 сесії VII скликання від 26.12.2017 року №1062 "Про розгляд звернень громадян щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення і затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень з цих питань", відмовлено ОСОБА_7, ОСОБА_3 у наданні дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3, площею 24,4156 га (кадастровий номер НОМЕР_3), для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості код 11.02 на (дві) земельні ділянки, з них: №1 - орієнтовною площею 0,2400 га, №2 - орієнтовною площею 24,1756 га, у зв'язку із поданням Чернівецькою місцевою прокуратурою апеляційної скарги на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.07.2017 року по справі №726/1108/17 (а.с. 10).

Крім того, судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці №726/1108/17 від 13.07.2017 року визнано за ОСОБА_5 право власності на громадську будівлю (автомийку), яка складається з будівлі літ. "А", загальною площею 66,50 кв.м. навісу літ. літ. "А'", навіси літ. "А''", літ. "А'''", літ. "А''''", очисну споруду І, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3, та зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.74-76).

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року №726/1108/17 рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 13.07.2017 року скасовано. У позові про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено (а.с. 67-73).

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 34 ч. 1статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу).

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти, крім об'єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що відповідно до договорів купівлі-продажу від 11.08.2017 року та 14.08.2017 року позивачі набули права власності в рівних частках на громадську будівлю (автомийки), що розташована по вул. Хотинській, 4-Т, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.03.2018 року. Вказана будівля розташована на земельній ділянці площею 24,4156 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що не заперечувалось представниками сторін.

29.09.2017 року позивачі звернулись до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин із заявою про надання дозволу на поділ вказаної земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки площею 0,2400 га та 24,1756 га.

Як встановлено з оскаржуваного п. 57 рішення 46 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 26.12.2017 року №1062 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) відмовлено у наданні дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3, площею 24,4156 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, код 11.02, на дві земельні ділянки, з них: №1 - орієнтовною площею 0,2400 га, №2 - орієнтовною площею 24,1756 га. Відмова мотивована тим, що Чернівецькою місцевою прокуратурою подано апеляційну скаргу на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.07.2017 року по справі №726/1108/17.

Системний аналіз положень Земельного кодексу України дозволяє зробити висновок, що підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, інших підстав для відмови у надані дозволу на поділ земельної ділянки чинним законодавством не передбачено.

Суд вважає, що пункт 57 рішення 46 сесії VII скликання Чернівецької міської ради (відповідач) від 26.12.2017 року №1062 не грунтується на законодавчо встановлених підставах для відмови у наданні дозволу на поділ земельної ділянки, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Подання Чернівецькою місцевою прокуратурою апеляційної скарги на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.07.2017 року по справі №726/1108/17 не є підставою для відмови у наданні дозволу на поділ земельної ділянки.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, а також генеральному плану населеного пункту та про порушення затвердженого детального плану територій, оскільки такі підстави не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення, що виключає можливість надання судом їм оцінки.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої - третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність п. 57 рішення 46 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 26.12.2017 року №1062, а отже і про наявність підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати п. 57 рішення 46 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 26.12.2017 року №1062 щодо відмови ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) у наданні дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3, площею 24,4156 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, код 11.02, на дві земельні ділянки, з них: №1 - орієнтовною площею 0,2400 га, №2 - орієнтовною площею 24,1756 га.

3. Стягнути на користь ОСОБА_2 ((РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької міської ради () судовий збір в сумі 704,80 грн, сплачений згідно квитанції №86 від 22.01.2018 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької міської ради () судовий збір в сумі 704,80 грн, сплачений згідно квитанції №18630716 від 31.01.2018 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя В.О. Григораш

Повний текст судового рішення складено 21 травня 2018 року.