Справа № 819/370/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/370/18

18 травня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.

представника позивачів: ОСОБА_1;

представника відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Ростоки" та ОСОБА_3 до Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Ростоки" та ОСОБА_3 звернулися до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області в якій просили суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Залозецьької селищної ради Зборівського району Тернопільської області № 455 від 20 грудня 2017 р. "Про розгляд заяви жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ПП "Ростоки" про викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення для обслуговування кафе "Рибалка";

- зобов'язати Залозецьку селищну раду Зборівського району Тернопільської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3, ПП "Ростоки" від 06.07.2017 р. про викуп земельної ділянки площею 0,1919 га несільськогосподарського призначення для обслуговування нежитлової будівлі кафе "Рибалка" у відповідності до вимог ст. 128 Земельного кодексу України та надати мотивоване рішення.

- стягнути із Залозецької селищної ради, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Приватного підприємства "Ростоки" понесені витрати на оплату судового збору;

- стягнути із Залозецької селищної ради, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Приватного підприємства "Ростоки" понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.07.2017 Приватне підприємство "Ростоки" та ОСОБА_3 у відповідності до статтей 116, 128 Земельного кодексу України звернулись до Залозецької селищної ради із заявою в якій просили продати їм земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,1919 га для обслуговування нежитлової будівлі кафе "Рибалка". Однак, рішенням відповідача №455 від 20.12.2017 р. ОСОБА_3 та приватному підприємству "Ростоки" було відмовлено в наданні дозволу на продаж земельної ділянки по вул. Шевченка, 52 в смт. Залізці в зв'язку з тим, що дана земельна ділянка не сформована як обєкт цивільного права. Окрім цього, вирішено надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки заявникам в оренду. Позивач вважає, що спірне рішення відповідача є протиправним, оскільки така підстава для відмови не передбачена ч.3 ст.128 Земельного кодексу України. Крім того, відповідачем вирішено питання оренди зазначеної земельної ділянки, хоча в заяві від 06.07.2017 таке прохання заявниками не ставилось.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 провадження у справі відкрито, визначено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12 квітня 2018 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч. 7, 8 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в судовому засіданні 12.04.2018 року, замінено неналежного позивача ПП "Ростоки" на належного ПП "Ростоки" і ОСОБА_3 та відкладено розгляд справи до 07.05.2018 року.

Ухвалами Тернопільського окружного адміністративного суду, постановленими в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч. 7, 8 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в судовому засіданні 07.05.2018 року, 14.05.2018 року розгляд справи було відкладено до 18.05.2018 року.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала, з підстав, що викладені в адміністративному позові та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та пояснила, що Залозецька селищна рада правомірно відмовила позивачам в наданні дозволу на продаж земельної ділянки по вул. Шевченка, 52 в смт. Залізці, на підставі п. ґ ч. 5 ст. 128 ЗК України, у звязку з відмовою від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. Відтак, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог ПП "Ростоки" та ОСОБА_3.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Приватне підприємство "Ростоки" та ОСОБА_3 є співвласниками нежитлової будівлі кафе "Рибалка" загальною площею 956,6 кв. м в см. Залізці Зборівського р-ну Тернопільської області по вул. Шевченка, 52 на підставі рішення від 03.03.2016 р. та додаткового рішення від 08.09.2015 р. Зборівського районного суду Тернопільської області, по справі №599/1400/15-ц (а.с.18-22).

06 липня 2017 року Приватне підприємство "Ростоки" та ОСОБА_3 звернулись до Залозецької селищної ради із заявою в якій просили продати їм земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,1919 га для обслуговування нежитлової будівлі кафе "Рибалка". До вказаної заяви були долучені: копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду ОСОБА_3; копія статуту ПП "Ростоки", свідоцтва про державну реєстрацію ПП "Ростоки"; копії правовстановлюючих документів на право власності на об'єкт нерухомого майна; копія топографічного плану; розрахунок потреби площі; список покупців з визначенням частки земельної ділянки (а.с.10).

Зазначена заява була розглянута на засіданні комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього середовища Залозецької селищної ради, яка 19.12.2017 року погодила продаж земельної ділянки та вирішила винести дане питання на загальне обговорення та голосування депутатами селищної ради.

Рішенням одинадцятої сесії восьмого скликання Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області №455 від 20.12.2017 (а.с.8) ОСОБА_3 та приватному підприємству "Ростоки" було відмовлено в наданні дозволу на продаж земельної ділянки по вул. Шевченка, 52 в смт. Залізці у зв'язку з тим, що спірна земельна ділянка не сформована як об'єкт цивільного права.

Окрім цього, вирішено надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки заявникам в оренду орієнтовною площею 0,1919 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (нежитлової будівлі кафе "Рибалка", що знаходиться в спільній частковій власності), за рахунок земель не наданих у власність чи постійне користування, забудовані землі (комерційного та іншого призначення), в межах населеного пункту вул. Шевченка, 52, смт. Залізці та зобов'язано, розроблений проект землеустрою подати на погодження (затвердження) за наявності витягу з державного земельного кадастру, до Залозецької селищної ради.

Позивачі вважаючи, що спірне рішення субєкта владних повноважень є протиправним та таким, що суперечить чинному законодавству України звернулись до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими для виконання на відповідній території.

Згідно вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

За приписами статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною першою статті 122 цього ж Кодексу врегульовано, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок продажу земельних ділянок комунальної власності громадянам та юридичним особам встановлений ст. 128 ЗК України, відповідно до частини 1 якої продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться, зокрема, органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

За правилами ч.2 ст.128 ЗК України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються: документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд), копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Як слідує з матеріалів справи, 06.07.2017 позивачі звернулись до Залозецької селищної ради із заявою в якій просили продати їм земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,1919 га для обслуговування нежитлової будівлі кафе "Рибалка". До заяви були долучені: копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду ОСОБА_3; копія статуту ПП "Ростоки", свідоцтва про державну реєстрацію ПП "Ростоки"; копії правовстановлюючих документів на право власності на об'єкт нерухомого майна; копія топографічного плану; розрахунок потреби площі; список покупців з визначенням частки земельної ділянки.

Рішенням одинадцятої сесії восьмого скликання Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області №455 від 20.12.2017 (а.с.8) ОСОБА_3 та приватному підприємству "Ростоки" було відмовлено в наданні дозволу на продаж земельної ділянки по вул. Шевченка, 52 в смт. Залізці у зв'язку з тим, що спірна земельна ділянка не сформована як об'єкт цивільного права.

Суд вважає, спірне рішення протиправним з огляду на таке.

Частиною 3 ст.128 ЗК України передбачено, що орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Вичерпний перелік підстав, за яких орган місцевого самоврядування відмовляє у задоволенні заяви (клопотання) про продаж земельної ділянки передбачений ч.5 ст.128 ЗК України, а саме:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність;

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що підставою для відмови в задоволенні заяви позивачів слугував п. ґ ч. 5 ст. 128 ЗК України, а саме у звязку з відмовою від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Разом з тим, заслухавши представника позивачів та дослідивши матеріали справи, зокрема, рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області №455 від 20.12.2017, суд прийшов до переконання, що причиною відмови було саме те, що дана земельна ділянка не сформована як обєкт цивільного права.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України (саме на ці норми Земельного кодексу вказано в п. 1 оскаржуваного рішення) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

В силу ч. 3, 4 цієї ж статті, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 128 ЗК України, не встановлено вимоги, яка б передбачала обов'язкове формування земельної ділянки як об'єкт цивільних прав на стадії подання заяви про викуп земельної ділянки і розгляд такої заяви органом місцевого самоврядування.

Водночас, як вбачається із ч. 3 ст. 128 ЗК України, в такому випадку орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яке і є підставою для формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав з метою її викупу. Тобто, відсутність проекту землеустрою, а отже факту формування такої земельної ділянки як об'єкту цивільних прав не може бути підставою для відмови у викупі земельної ділянки.

Таким чином, враховуючи, що Залозецька селищна рада відмовила позивачам в продажі земельної ділянки для обслуговування належного їм на праві спільної часткової власності нерухомого майна з підстави, яка не передбачена ч. 5 ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку про протиправність даного рішення.

Щодо пункту 2 рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області №455 від 20.12.2017 суд зазначає наступне.

Пунктом 2 зазначено рішення вирішено надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,1919 га ОСОБА_3 та ПП "Ростоки" для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (нежитлової будівлі кафе "Рибалка", що знаходиться у спільній частковій власності), за рахунок земель наданих у власність або постійне користування, забудови землі (комерційного та іншого призначення), в межах населеного пункту вул. Шевченка 52, смт. Залізці, Зборівського району, Тернопільської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Частинами 2 - 4 ст. 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Аналіз наведених норм дає підстави дійти до висновку про те, що орган місцевого самоврядування може приймати рішення про дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування (в тому числі в оренду) виключно за результатами розгляду клопотання особи, зацікавленої в одержанні такої земельної ділянки в користування (оренду) про надання такого дозволу.

Як вже зазначалось у своїй заяві від 06.07.2017 р. позивачі вказали на свою зацікавленість саме у викупі земельної ділянки, а не її оренді.

Всупереч зазначеному відповідач оскаржуваним рішенням надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду позивачам, які як встановлено в ході розгляду справи не звертались до селищної ради із клопотанням в якому вони б висловлювали свою зацікавленість в отриманні земельної ділянки в оренду та просили б надати їм дозвіл на розробку проекту землеустрою з цією метою.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій та рішень.

Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат, суд зазначає, що вони підлягають до задоволення частково, з огляду на таке.

За визначенням ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В свою чергу, у відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, в силу приписів ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, до матеріалів даної адміністративної справи позивачами не долучено детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області на користь ПП "Ростоки" та ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 4933,60 грн. В стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати протиправним та скасувати рішення Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області №455 від 20 грудня 2017 року "Про розгляд заяви жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ПП "Ростоки про викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення для обслуговування кафе "Рибалка".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області (47234, вул. Шевченка, 64, смт Залізці, Зборівський район Тернопільська область, ) на користь Приватного підприємства "Ростоки" (47232, с. Гаї-Розтоцькі, Зборівський район, Тернопільська область, ) сплачений судовий збір у розмірі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. відповідно до платіжного доручення № 3564 від 20.02.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області (47234, вул. Шевченка, 64, смт Залізці, Зборівський район Тернопільська область, ) на користь ОСОБА_3 (47232, с. Гаї-Розтоцькі, Зборівський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

В стягненні витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2018 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.