Справа № 823/1681/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1681/17 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Уманьферммаш» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.02.2018 у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Уманьферммаш» до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Уманьферммаш» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області № від 09.10.2017, № від 09.10.2017, № від 09.10.2017.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.02.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що приватне акціонерне товариство «Уманьферммаш», як суб'єкт господарювання - юридична особа, ідентифікаційний код 05765888, зареєстровано 11.07.1996.

Уповноваженим представником відповідача проведено камеральну перевірку ПрАТ «Уманьферммаш» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, про що складено акт №1945/23-00-12-05765888 від 20.09.2017.

Висновками вказаного акту перевірки встановлено, що відповідачем несвоєчасно зареєстровано 250 податкових накладних за період жовтень 2015 року - серпень 2016 року на загальну суму 6 134 722, 00 грн. Загальна сума штрафних санкцій складає 714 937, 50 грн. (а.с.20-22).

На підставі акту перевірки №1945/23-00-12-05765888 від 20.09.2017 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення № від 09.10.2017, яким підприємству визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 714 937, 48 грн. (том 1, а.с. 29).

Крім того, 20.09.2017 уповноваженим представником відповідача проведено камеральну перевірку ПрАТ «Уманьферммаш» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість, про що складено акт №1944/23-00-12-05765888 від 20.09.2017.

Висновками вказаного акту перевірки встановлено порушення відповідачем пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість (том 1, а.с. 23).

На підставі акту перевірки №1944/23-00-12-05765888 від 20.09.2017 відповідачем винесено:

- податкове повідомлення - рішення № від 09.10.2017 яким підприємство зобов'язано сплатити штраф в розмірі 19 560, 80 грн. (том 1, а.с. 30);

- податкове повідомлення - рішення № від 09.10.2017 яким підприємство зобов'язано сплатити штраф в розмірі 18676,32 грн. (том 1, а.с. 31).

За результатами процедури адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Позивач, вважаючи, що вказані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм податкового законодавства, що призводить до порушення його прав та інтересів, звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими, оскільки у ході перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасування, оскільки винесенні з порушенням чинного законодавства.

Колегія суддів вважає доводи апелянта частково обґрунтованими та частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.10.2017 № , колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податку накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України з 01.02.2015 реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування по податкових накладних незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з абзацами 11, 12 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 201.3 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1201.1 статті 1201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), лише за наявності його вини.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивачем суду першої інстанції було надано докази, які підтверджують невинуватість позивача у несвоєчасній реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме копії платіжних доручень про перерахування ПДВ (том 2, а.с. 2-27), копію журналу про реєстрацію збоїв в програмі «Медок», в якому зареєстровані збої у зазначені періоди часу (том 2, а.с. 28-30), копії актів про збої у роботі комп'ютерної програми «Медок» у зазначені періоди часу (том 2, а.с. 31-43), копії службових записок бухгалтерії позивача про збої у роботі комп'ютерної програми «Медок» у зазначені періоди часу (том 2, а.с. 44-56).

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що реєстрація податкових накладних з порушенням встановлених термінів відбулась не з вини позивача, що виключає склад податкового правопорушення та свідчить про те, що податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 09.10.2017 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № К/9901/2226/17 (816/390/17).

Щодо податкових повідомлень-рішень № та № від 09.10.2017 колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначає позивач, станом на дату отримання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень підприємство не мало боргу з ПДВ, усі узгодженні податкові декларації подавалися своєчасно. Податкові зобов'язання сплачувалися в терміни, без порушення строків сплати, про що свідчать копії декларації та квитанції про сплату податків.

Податкову декларацію з податку на додану вартість № за листопад 2016 року, підприємство надіслало 20 грудня 2016 року, що підтверджується копією відповідної декларації та квитанцією № 2 (том 1, а.с. 32-33).

Позитивне значення податкового зобов'язання (код рядка 18), яке сплачується до державного бюджету 442 434, 00 грн. визначено підприємством і здано звітність.

Згідно платіжного доручення № 3101 від 29.12.2016 підприємство сплатило узгоджені зобов'язання з ПДВ за листопад 2016 року в розмірі 442 434, 00 грн. (том 1, а.с.34).

Крім того, представник позивача зазначив, що за будь-які інші борги нараховані ПрАТ «Уманьферммаш» їх не повідомляли, крім того відповідач у листі про розгляд заперечення вказав про те, що позивачу направлено податкове повідомлення-рішення, яке вручено йому 30.11.2017, що не можливо, так як вказана дата ще, на момент розгляду заперечень позивача (05.10.2017), не відбулась.

Відповідно до п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом першої інстанції встановлено, що дійсно 29.12.2016 ПрАТ «Уманьферммаш» поповнено свій електронний рахунок на суму 442 434, 00 грн., призначення платежу - ПДВ за листопад 2016 року.

Однак, частина даної суми зарахована в погашення податкового боргу (станом на 10.12.2016 за позивачем обліковувався борг в сумі 281 751,78 грн., що підтверджується зворотною стороною облікової картки платника податків ПрАТ «Уманьферммаш» за 2016-2017 роки а.с.49-70), який виник за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання, в результаті чого Уманською ОДПІ ГУ ДФС У Черкаській області складено акт №1559/23-05-15-02/05765888 від 29.09.2016 та винесено податкове повідомлення - рішення № від 24.10.2016 (а.с.71), яке направлено позивачу листом з рекомендованим повідомленням про вручення та вручено 30.11.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с.72).

В зв'язку з цим, по декларації за листопад 2016 року, з граничним терміном сплати 30.12 виник борг в сумі 283 949,62 грн.

Відповідно п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

ПрАТ «Уманьферммаш» згідно податкової декларації з ПДВ N від 20.01.2016 за грудень 2016 року самостійно зараховано від'ємне значення у зменшення боргу з ПДВ в сумі 100568, 00 грн. (а.с.73-74).

У рахунок погашення податкового боргу згідно платіжних доручень від 23.01.2017 зараховано 90 000, 00 грн., від 31.01.2017 зараховано 30 000,00 грн., 14.02.2017 зараховано 63 381, 62 грн.

Таким чином, позивачу було відомо про наявність податкового боргу з ПДВ та самостійно застосовано заходи щодо його погашення.

Доводи апелянта про неповідомлення публічного акціонерного товариства «Уманьферммаш» за будь-які інші борги не беруться колегією суддів до уваги, оскільки вони не підтверджуються належними доказами.

За таких обставин податкові повідомлення-рішення № та № від 09.10.2017 є обґрунтованими та такими, що прийняті в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його частково скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З платіжних доручень від 25.10.2017 № 7447 та від 16.03.2018 № 9721 вбачається, що товариством з обмеженою відповідальністю «Уманьферммаш» сплачено судовий збір: за подачу адміністративного позову в розмірі 11 290, 06 грн.; за подачу апеляційної скарги в розмірі 16 935, 09 грн.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що поверненню не підлягає судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області № від 09.10.2017, № від 09.10.2017, а саме в розмірі 1 433, 90 грн.

Отже, з Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь публічного акціонерного товариства «Уманьферммаш» слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 26 791, 25 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Уманьферммаш» задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.02.2018 - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 09.10.2017№ та прийняти в цій частині нове рішення, яким дані позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області № від 09.10.2017.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.02.2018 залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь публічного акціонерного товариства «Уманьферммаш» судовий збір в сумі 26 791, 25 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 17.05.2018.