Справа № 826/918/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2018 року № 826/918/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні без проведення судового засідання та виклику учасників справи адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВДС ІНВЕСТ"

до

про

Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

зобов’язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВДС ІНВЕСТ" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- зняти арешт з нежилого приміщення (в літ. А) №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 9), яке розташоване в підвалі будинку № 38 по вул. Івана Франка у м. Києві та належать на праві власності ТОВ "ВДС ІНВЕСТ";

- зобов’язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт з нежилого приміщення (в літ. А) №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 9), яке розташоване в підвалі будинку № 38 по вул. Івана Франка у м. Києві та належать на праві власності ТОВ "ВДС ІНВЕСТ".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа № 2-6868/11, в рамках якої ухвалою суду від 05.10.2011 було накладено арешт на нежиле приміщення (в літ. А) №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 9), яке розташоване в підвалі будинку № 38 по вул. Івана Франка у м. Києві та належать на праві власності ТОВ "ВДС ІНВЕСТ". Постановою відповідача від 09.04.2012 ВП № 32054416 було накладено арешт на зазначені приміщення, про що було внесено відповідний запис в Єдиний реєстр заборон відчуження об’єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 12409568 від 18.04.2012). 21.09.2017 Шевченківським районним судом м. Києва прийнято ухвалу, якою було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2011. Зазначене рішення стало підставою для звернення позивача до відповідача з заявою про зняття арешту та вилучення відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна. 21.12.2017 відповідач повідомив позивача про те, що 26.06.2012 державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 32054416 на підставі пункту 8 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження". Також, відповідач повідомив, що вказане виконавче провадження було знищено за строком зберігання. Позивач стверджує, що на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідачем не було застосовано наслідки, передбачені частиною першою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 28.02.2018 відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 03.03.2018 відповідач отримав ухвалу суду від 28.02.2018, проте у встановлений судом строк не подав письмового відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2011 у справі № 2-6868/11 накладено арешт на нежиле приміщення (в літ. А) №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 9), яке розташоване в підвалі будинку № 38 по вул. Івана Франка у м. Києві та належать на праві власності ТОВ "ВДС ІНВЕСТ".

Зазначена ухвала стала підставою для прийняття державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2012 ВП № 32054416.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 21.09.2017 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.10.2011 у справі 2-6868/11.

20.11.2017 позивач звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою, у якій просив зняти арешт з нежилого приміщення (в літ. А) №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 9), яке розташоване в підвалі будинку № 38 по вул. Івана Франка у м. Києві та належать на праві власності ТОВ "ВДС ІНВЕСТ".

Листом від 21.12.2017 відповідач повідомив позивача про те, що на виконанні у Відділі перебувало ВП № 32054416 з примусового виконання ухвали від 05.10.2011 № 2-6868 Шевченківського районного суду м. Києва про накладення арешту на нежиле приміщення (в літ. А) №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 9), яке розташоване в підвалі будинку № 38 по вул. Івана Франка у м. Києві та належать на праві власності ТОВ "ВДС ІНВЕСТ". При виконанні зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 26.06.2012 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження". Також, відповідач зазначив, що матеріали виконавчого провадження ВП № 32054416 знищені за строком зберігання, тому вилучити обтяження не виявляється можливим.

Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

З листа відповідача вбачається, що виконавче провадження ВП № 32054416 було закінчено на підставі пункту 8 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 8 статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент прийняття постанови від 09.04.2012, далі - Закон N 606-XIV) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частинами першою, другою статті 50 Закон N 606-XIV передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Наведеними правовими нормами покладено на державного виконавця обов’язок скасувати вжиті заходи примусового виконання рішення у разі закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання боржником рішення згідно з виконавчим документом.

Також, у листі від 21.12.2017 відповідач зазначає, що виконавче провадження ВП № 32054416 знищено за строком зберігання.

Згідно з пунктом 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Відповідно до пункту 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Таким чином, знищенню підлягають лише завершені виконавчі провадження.

Враховуючи наведені норми та зважаючи на те, що виконавче провадження, у межах якого було прийнято постанову, якою накладено арешт на майно боржника, знищено, суд дійшов висновку, що відповідачем при завершенні виконавчого провадження не застосовано наслідки, встановлені статтею 50 Закону N 606-XIV.

Також, суд враховує, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21.09.2017 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.10.2011 у справі 2-6868/11.

Враховуючи викладене та те, що виконавче провадження ВП № 32054416 закінчено, а застосовані судом заходи забезпечення позову скасовані, суд дійшов висновку, що чинність арешту є безпідставною.

При цьому, вирішуючи питання щодо належного способу захисту порушеного права позивача, суд виходив з наступного.

Так, частиною четвертою статті 59 Закону України від 2 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження" встановлено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У свою чергу, частиною п’ятою статті 59 Закону України від 2 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження" встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи, що відповідачем було знищено виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт на майно позивача, у зв'язку з його завершенням без застосування передбачених Законом наслідків завершення такого виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача, відповідно до статті 59 Закону N 1404-VIII, є зняття судом арешту з нерухомого майна останнього, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві при виконанні виконавчого провадження від 09.04.2012 ВП № 32054416, що є підставою для задоволення позову у цій частині.

Зазначений спосіб захисту порушеного права позивача узгоджується з положеннями Закону України від 2 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження" та не потребує додаткового захисту шляхом зобов’язання відповідача зняти арешт, тому суд відмовляє у задоволенні вимог у цій частині.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш ИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВДС ІНВЕСТ" (04210, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграду, 14-Г, літ. А, ідентифікаційний код 31955356) задовольнити частково.

Зняти арешт з нежилого приміщення (в літ. А) №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 9), яке розташоване в підвалі будинку № 38 по вул. Івана Франка у м. Києві, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві при виконанні виконавчого провадження від 09.04.2012 ВП № 32054416.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, ідентифікаційний код 34967593) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВДС ІНВЕСТ" (04210, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграду, 14-Г, літ. А, ідентифікаційний код 31955356) 1762,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко