Справа № 826/7888/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2018 року

Київ

справа №826/7888/17

адміністративне провадження №К/9901/46671/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальної аварійно-рятувальної служби «Київська служба порятунку», третя особа - Комунальне підприємство «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, визнання протиправним доручення, зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Бєлової Л.В., Аліменка В.О., Кучми А.Ю. від 19 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ТОВ «Київ Інвест Груп» звернулось до суду з адміністративним позовом до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) та Комунальної аварійно-рятувальної служби «Київська служба порятунку» (далі - КАРС «Київська служба порятунку»), у якому просить:

- визнати протиправними дії Департаменту, КП «Київблагоустрій» щодо включення до переліку елементів благоустрою, щодо яких мають бути вжиті заходи шляхом демонтажу встановлених з порушенням автомобільних газозаправних пунктів та елементів благоустрою за адресою: проспект Петра Григоренка навпроти будинку № 12 на розподільчій смузі;

- визнати протиправним та скасувати доручення Департаменту від 10 квітня 2017 року № 064-3569, що стосується демонтажу встановлених з порушенням автомобільних газозаправних пунктів та елементів благоустрою, зазначених у таблиці, за адресою: проспект Петра Григоренка навпроти будинку № 12 на розподільчій смузі;

- зобов'язати КАРС «Київська служба порятунку» на безоплатній основі повернути позивачу вилучені 11 квітня 2017 року ємності для зберігання газу скрапленого-вуглеводневого № 42200, № 42194, рами під ємності у кількості двох одиниць та газ скраплений вуглеводневий у кількості 1349 л.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Київ Інвест Груп» зазначило, що заявлені вимоги мають бути задоволенні у повному обсязі, оскільки внаслідок протиправних дій та рішень відповідачів порушено права позивача, які потребують відновлення у судовому порядку. Протиправність дій відповідачів, на думку ТОВ «Київ Інвест Груп», полягає у тому, що всупереч наявності всіх дозвільних документів на експлуатацію АГЗП, у позивача було вилучено ємності для зберігання газу скрапленого-вуглеводневого № 42200, № 42194, рами під ємність та газ скраплений-вуглеводневий у кількості 1349 л.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправними дії Департаменту щодо включення до переліку елементів благоустрою, щодо яких мають бути вжиті заходи шляхом демонтажу встановлених з порушенням автомобільних газозаправних пунктів та елементів благоустрою, автомобільного газозаправного пункту за адресою: проспект Петра Григоренка навпроти будинку № 12 на розподільчій смузі;

- визнано протиправним та скасовано доручення Департаменту від 10 квітня 2017 року № 064-3569, що стосується демонтажу встановлених з порушенням автомобільних газозаправних пунктів та елементів благоустрою, зазначених у таблиці, за адресою: проспект Петра Григоренка навпроти будинку № 12 на розподільчій смузі;

- зобов'язано КАРС «Київська служба порятунку» на безоплатній основі повернути ТОВ «Київ Інвест Груп» вилучені 11 квітня 2017 року ємності для зберігання газу скрапленого-вуглеводневого № 42200, № 42194, рами під ємності у кількості двох одиниць та газ скраплений вуглеводневий у кількості 1349 л.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності прийнятого уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення, яким було б врегульовано питання розміщення АГЗП модульного типу в м. Києві, позивач позбавлений можливості надати визначений в пункті 15.3.26 Правил благоустрою м. Києва генплан або схему розміщення, а також, що припис не відповідає вимогам законодавства, а саме не містить в собі інформації з приводу того, вимоги якого саме нормативного акта порушено та в чому саме полягає порушення (який документ не надано тощо).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року апеляційні скарги Департаменту та КАРС «Київська служба порятунку» задоволено, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановляючи це рішення, апеляційний суд виходив з того, що у відповідачів були всі підстави для проведення демонтажу обладнання АГЗП, оскільки ТОВ «Київ Інвест Груп» у встановлений у приписі строк не виконало вимоги щодо надання проектної документації на розміщення АГЗП, визначені Правилами благоустрою м. Києва.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ТОВ «Київ Інвест Груп» звернулося з касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій просить скасувати наведене рішення апеляційного суду та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки всім наявним у справі доказам, зокрема, листу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (далі - Мінрегіон) від 11 листопада 2015 року № 7/17-13302, яким було погоджено концепцію розміщення АГЗП модульного типу та операторської за адресою: м. Київ, просп. П. Григоренка, 4а. Крім того, апеляційний суд зробив неправильний висновок про відсутність у позивача всіх, передбачених Правилами благоустрою м. Києва документів.

Від Департаменту та КАРС «Київська служба порятунку» надійшли відзиви на касаційну скаргу ТОВ «Київ Інвест Груп», в яких вказується на необґрунтованість доводів касаційної скарги та зазначається, що рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а тому має бути залишено без змін.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Київської міської ради від 13 листопада 2013 року № 610/10098 «Про передачу КП «Київтранспарксервіс» земельних ділянок для надання послуг з паркування автотранспорту, влаштування та експлуатації відкритої автостоянки з об'єктами транспортної інфраструктури на просп. Петра Григоренка (від вул. Анни Ахматової до вул. Тальнівської) у Дарницькому районі м. Києва», земельна ділянка, на якій здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Київ Інвест Груп», передано КП «Київтранспарксервіс» в постійне користування.

Між КП «Київтранспарксервіс» та ТОВ «Де-Люкс» укладено договір від 22 липня 2015 року № ДНП-2015-07/30, на підставі якого останній набув право надавати послуги з експлуатації платних паркувальних місць.

У листопаді 2015 року Мінрегіон погодив ТОВ «Де-Люкс» Концепцію щодо розміщення газового автомобільного заправного пункту модульного типу на території автостоянки (паркувального майданчику) по просп. П. Григоренка, 4а у м. Києві з урахуванням діючих державних будівельних і санітарних норм та вимог безпеки, розробленої ПАТ «УкрНДІінжпроект».

Під час схвалення вказаної Концепції Мінрегіон зазначив, що розміщення АГЗП модульного типу, виконаний згідно з технічними умовами, є цілісним заводським виробом, його розміщення на території автостоянки (паркувального майданчику) не має ознак будівництва у зв'язку з чим містобудівним законодавством не передбачено отримання вихідних даних для проектування об'єкту містобудування, дозвільних документів на виконання будівельних робіт і відповідно, введення в експлуатацію інспекцією Державного архітектурного-будівельного контролю.

Судами попередніх інстанцій також встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Де-Люкс» отримало такі дозвільні документи для розміщення та експлуатації АГЗП:

- дозвіл № 2268.16.32 на експлуатацію, зокрема, АГЗП у м. Києві, просп. П. Григоренка, 4а, з терміном дії з 25 серпня 2016 року по 24 серпня 2021 року, виданий Головним управлінням держпраці у Київській області;

- висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи Державної санітарно-епідеміологічної служби Міністерства охорони здоров'я України від 05 лютого 2016 року № 05.03.02-07/3168 з необмеженим терміном дії про відповідність АГЗП вимогам діючого санітарного законодавства;

- висновок експертизи протипожежного стану об'єкта від 09 березня 2016 року № 17/03/16 про відсутність порушень діючих правил пожежної безпеки на АГЗП, що розташована за адресою: м. Києві, просп. П. Григоренка, 4а;

- лист Департаменту містобудування та архітектури від 19 лютого 2016 року № 2466/0/16-2/27-16 про погодження розміщення АГЗП.

23 травня 2016 року між ТОВ «Київ Інвест Груп» та ТОВ «Де-Люкс» укладено договір господарського відання № 01-В/Г-4а, відповідно до якого ТОВ «Київ Інвест Груп» прийняв від ТОВ «Де-Люкс» АГЗП модульного типу, його складові, які призначені для реалізації скрапленого газу, та інше майно в господарське відання та експлуатацію.

01 січня 2017 року між ТОВ «Київ Інвест Груп» та КАРС «Київська служба порятунку» укладено договір № ОПП/АО/04 на постійне та обов'язкове обслуговування КАРС «Київська служба порятунку» та аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ГУ ДСНС України у Києві об'єкту (ТОВ «Київ Інвест Груп»).

06 квітня 2017 року за результатами перевірки правомірності встановлення АГЗП було складено припис № 1709363 щодо ТОВ «Київ Інвест Груп» з вимогою усунення виявлених порушень шляхом надання до Департаменту дозвільної документації на розміщення АГЗП у термін до трьох днів. Повідомлено, що у разі невиконання вимог припису будуть вжиті заходи згідно вимог чинного законодавства.

Дорученням КАРС «Київська служба порятунку» уповноважено вжити заходи шляхом демонтажу встановлених з порушенням АГЗП та елементів благоустрою за адресою: просп. П. Григоренка навпроти будинку № 12 на розподільчій смузі.

11 квітня 2017 року КАРС «Київська служба порятунку» за адресою: м. Київ, Дарницький р-н, просп. П. Григоренка напроти будинку № 12 по розподільчій смузі, проведено демонтаж ємностей для зберігання СГ № 42200, № 42194, рік випуску 2012, вилучено вказані ємності, рами під ємності у кількості двох одиниць та газ скраплений вуглеводневий у кількості 1349 л, що зафіксовано в акті виконання аварійно-попереджувальних робіт з аварійно-рятувальним взводом КАРС «Київська служба порятунку».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення судів попередніх інстанцій відповідають не повністю, а викладені у касаційній скарзі вимоги скаржника є частково обґрунтованими з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 44 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» у зв'язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право встановлювати порядок утримання та експлуатації об'єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів», норми якого також спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Відповідно до частин першої, третьої статті 34, пункту 2 частини першої статті 10, частини першої статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою м. Києва.

Згідно з положеннями підпункту 15.3.26 Правил благоустрою м. Києва для розміщення автомобільного газозаправного пункту необхідно: розпорядження районної у м. Києві державної адміністрації; договір оренди земельної ділянки; висновок: СЕС, Головного управління екологічної безпеки, Головного управління МНС; дозвіл держнаглядохоронпраці; генплан або схема розміщення; ліцензія підрядної організації; чинний договір про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, виданий Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до абзацу другого пункту 13.1.1 Правил благоустрою м. Києва єдиною підставою для проведення робіт з встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд є дозвіл (ордер) на право тимчасового порушення благоустрою та його відновлення у зв'язку з виконанням відповідних робіт Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва, який видається за наявності дозволу на розміщення тимчасових споруд, виданого Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), чинного договору про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, виданого Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та квитанції про сплату збору за видачу дозволу на розміщення об'єктів торгівлі та сфери послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 870 затверджено Типовий порядок видачі дозволів на порушення об'єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку дозвіл не вимагається, якщо земляні та/або ремонтні роботи проводяться: особами, які мають документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у тому числі право земельного сервітуту; у рамках підготовчих або будівельних робіт, право на проведення яких оформлене в установленому законодавством порядку.

В свою чергу, пунктом 13.2.5 Правил благоустрою м. Києва встановлено, що малі архітектурні форми та тимчасові споруди, які розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, вважаються самочинно розміщеними малими архітектурними формами та тимчасовими спорудами і підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення, у терміни, визначені в приписі Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави колегії суддів дійти до висновку про те, що демонтажу підлягають лише самочинно зведені тимчасові споруди у тому випадку, якщо власник такої споруди самостійно не демонтував споруду у встановлений у приписі строк або якщо власник невідомий. При цьому, самочинно зведеною тимчасова споруда вважається у тому разі, якщо відсутні дозвільні документи, визначені законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Департаментом 06 квітня 2017 року складено припис № 1709363 щодо ТОВ «Київ Інвест Груп» з вимогою надати до Департаменту дозвільну документацію на розміщення АГЗП у термін до трьох днів.

Проте суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили, чи видавався припис з вимогою демонтувати АГЗП самостійно та чи встановлювався строк для проведення самостійного демонтажу.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у встановлений у приписі від 06 квітня 2017 року № 1709363 строк ТОВ «Київ Інвест Груп» подало до Департаменту такі документи, зокрема, копії: договору від 01 грудня 2015 року та додатків до нього; договору від 23 червня 2016 року № 01-В/Г-4а; листа Мінрегіону від 11 листопада 2015 року № 7/17-13302; листа Департаменту містобудування та архітектури від 19 лютого 2016 року № 2466/0/16-2/27-16; висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 05 лютого 2016 року № 05.03.02-07/3168; дозволу № 2268.16.32 Головного управління Держпраці у Київській області на експлуатацію; декларації об'єктів підвищеної небезпеки від 25 січня 2016 року; листа Головного управління Держпраці у Київській області від 20 квітня 2016 року № 5.4/4022; листа Головного управління Держпраці у Київській області від 15 квітня 2016 року № 5.4/3798; робочого проекту схеми ОДР; постанови Київського апеляційного господарського суду від 02 березня 2017 року № 910/20402/16.

Проте, всупереч вимогам статті 90 КАС України, суди попередніх інстанцій не оцінили дані документи на предмет їх повноти та відповідності закону.

Не дослідивши вищенаведені документи, суди фактично допустили неповне з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, зокрема, не встановили, чи є розміщення АГЗП, що закріплене на праві господарського відання за ТОВ «Київ Інвест Груп», самочинним та відповідно, чи правомірно було демонтоване та вилучене обладнання АГЗП, чи дотримано порядок демонтажу.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

Разом з тим, неповне з'ясування обставин у справі, недослідження всіх наявних в справі доказів, ненадання їм належної правової оцінки є ознакою порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та недотримання в процесі винесення рішень норм процесуального права, що є підставою для їх скасування та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

До того ж колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що ТОВ «Київ Інвест Груп» здійснює господарську діяльність на праві господарського відання за договором № 01-В/Г-4а, укладеним з ТОВ «Де-Люкс» 23 травня 2016 року. При цьому, як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, дозвільна документація розроблялася та оформлювалася ТОВ «Де-Люкс».

Відповідно до частин першої та другої статті 137 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

На цій підставі колегія суддів дійшла до висновку про те, що приймаючи рішення про правомірність дій Департаменту та КП «Київблагоустрій» щодо демонтажу та вилучення обладнання АГЗП, було вирішено питання щодо прав та інтересів ТОВ «Де-Люкс», яке не було залучено до розгляду справи, попри те, що прийняття судового рішення по цій справі стосується його прав та інтересів.

Отже, суди попередніх інстанцій, розглядаючи справу про правомірність дій Департаменту та КП «Київблагоустрій», одночасно вирішили питання про права та інтереси особи, яка не була залучена до розгляду справи, що відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 353 КАС України є обов'язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційну скаргу ТОВ «Київ Інвест Груп» слід задовольнити частково, рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суди повинні, зокрема, залучити до розгляду справи ТОВ «Де-Люкс», яке передало на праві господарського відання АГЗП ТОВ «Київ Інвест Груп», а також дослідити подані ТОВ «Київ Інвест Груп» на виконання припису № 1709363 від 06 квітня 2017 року документи, встановивши, чи можна вважати за наявності таких документів розміщення АГЗП за адресою: проспект Петра Григоренка навпроти будинку № 12, самочинним.

Враховуючи, що справа повертається на новий розгляд до суду першої інстанції, то в силу частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 238, 239, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко