Справа № 821/518/18
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/518/18
15 год. 40 хвил.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Сергієнко В.О., представника другого відповідача Абрамова І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, Херсонської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 (позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Херсонської міської ради, в якому просить:

- скасувати рішення щодо запису № 1 008204 про включення відомостей про Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, внесеного 04.04.2007 державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Херсонської міської ради;

- зобов`язати Виконавчий комітет Херсонської міської ради вчинити дії щодо виключення запису № 1 008204 у Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомості про військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ), внесеного 04.04.2007 державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Херсонської міської ради.

Позивач зазначає в позові про те, що 05.03.1999 Міністерством оборони України був вчинений первинний запис про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Військової частини НОМЕР_3 , про що свідчить копія довідки №150/06 від 05.05.2006. 05.03.1999 Виконавчий комітет Херсонської міської ради видав позивачу свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи. Військову частину НОМЕР_1 було взято на облік Державною податковою інспекцією м. Херсону як платника податків, Пенсійним фондом України в Дніпровському районі м. Херсон як платника єдиного внеску. Позивач вказує на те, що згідно ст.4 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" від 21.09.1999 №1076, порядок реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах України визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" в частині проведення державної реєстрації, зокрема, військових частин як суб`єктів господарської діяльності, їх реєстрація проводиться Міноборони відповідно до Порядку реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 2000 року №749. Пунктом 2 Порядку визначається, що реєстрації підлягають військові частини, заклади, установи та організації Збройних Сил, які здійснюють господарську діяльність з метою одержання додаткових джерел фінансування життєдіяльності військ (сил) для підтримання на належному рівні їх бойової та мобілізаційної готовності, шляхом включення до реєстру військових частин як суб`єктів господарської діяльності. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, реєстрація військових частин як суб`єктів господарської діяльності проводиться Міноборони відповідно до цього Порядку та Положення про порядок ведення реєстру військових частин як суб`єктів господарської діяльності, що затверджується Міноборони. Згідно п.6 Порядку, у разі реєстрації військової частини як суб`єкта господарської діяльності Міноборони видає свідоцтво за зразком згідно з додатком та військова частина у десятиденний термін з моменту одержання зазначеного свідоцтва інформує про свою реєстрацію податковий орган та орган Державного казначейства за своїм місцезнаходженням. На виконання вимог розпорядження начальника управління оборонного планування - заступника начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України №350/106/1/65 щодо зняття військових частин з обліку в інших органах державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Херсонської міської ради було подано запит про скасування внесеного виконкомом запису №1 008204 у ЄДР про реєстрацію Військової частини НОМЕР_1 . Позивач вказує на те, що відповідно до п.2 ч. І ст. 25 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", скасувати запис в ЄДР про реєстрацію військової частини за відсутності судового рішення неможливо.

Внесення місцевим органом державної реєстрації відповідної відомості до ЄДР суперечить Положенню про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 р. №118 та вимогам наказу Міністра Оборони України від 30.12.2011 р. №856дск. Згідно п.12 Положення підставою для внесення до Реєстру або виключення з нього даних щодо суб`єктів, а також внесення змін до Реєстру є надходження від державного реєстратора до органу державної статистики інформації про вчинення реєстраційних дій. Виходячи з вимог приписів, вказаних у п. 5 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України присвоєння ідентифікаційних кодів з Реєстру суб`єктам, відомості про які становлять державну таємницю здійснюється відповідними центральними органами виконавчої влади. Таким органам Держстат передає ідентифікаційні коди для ведення відомчого обліку.

Ухвалою від 19.03.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провадити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

За клопотанням представника Херсонської міської ради суд ухвалою від 18.04.2018 залучив до участі в розгляді справи в якості другого відповідача - Херсонську міську раду.

Представник Херсонської міської ради подав до суду заперечення, в яких проти позову заперечує, вказуючи на те, що Військову частину НОМЕР_1 як юридичну особу було зареєстровано добровільно, що підтверджується реєстраційною карткою, підписаною особисто керівником частини. У поданій реєстраційній картці не зазначено інформації відносно відомостей, що становлять державну таємницю, а Законом "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" не передбачено обов`язку державного реєстратора перевіряти віднесення тієї чи іншої інформації про юридичну особу до державної таємниці.

Справа розглядалась в судових засіданнях 18.04.2018 з перервою до 02.05.2018, 16.05.2018.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов. Посилається на те, що реєстрація військової частини одночасно у Міністерстві оборони та в місцевому органі державної реєстрації суперечить чинному законодавству, вимогам наказу Міністра оборони від 30.12.2011 № 856дск, до Єдиного державного реєстру не заносяться відомості, що становлять державну таємницю. У системі міністерства оборони України включення (виключення) військових частин до (з) ЄДРПОУ покладено на Головне управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних сил України. Стверджує про те, що Військова частина НОМЕР_1 має спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Представник Виконавчого комітету Херсонської міської ради (відповідача-1) в судове засідання не прибув. Письмових заперечень проти позову не надав.

Представник Херсонської міської ради (відповідача-2) прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача-2, суд встановив, що позивач як юридична особа був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 05.03.1999 Виконавчим комітетом Херсонської міської ради. У зв`язку з набранням чинності Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань" військова частина була зареєстрована в ЄДР 03.04.2007, реєстраційна дія 0008204 вчинена реєстратором виокнавчого комітету Херсонської міської ради. Державною податковою інспекцією м. Херсона було видано довідку від 20.03.2007 про взяття на облік платника податків Військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), 11.05.2007 державною податковою інспекцією у м. Херсоні було винесено рішення № 805 про внесення Військової частини НОМЕР_1 до Реєстру неприбуткових організацій.

17.04.2007 Пенсійним фондом України в Дніпровському районі м. Херсон було повідомлено про взяття на облік юридичної особи Військову частину НОМЕР_1 як платника єдиного внеску.

11.11.2009 в ЄДР вносились зміни відомостей про керівника юридичної особи, зміна відомостей про підписантів, 22.07.2014 державним реєстратором Херсонської міської ради вчинена реєстраційна дія щодо зміни додаткової інформації про позивача.

Позивач стверджує, що на виконання вимог розпорядження начальника управління оборонного планування - заступника начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України №350/106/1/65 щодо зняття військових частин з обліку в інших органах державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців подано запит до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про скасування запису №1 008204 у ЄДР про реєстрацію Військової частини НОМЕР_1 , разом з тим копії запиту та доказів його подання відповідачу-1 суду не надано. В судове засідання 16.05.18 представник позивача надав копію листа до голови Херсонської міської ради від 07.05.2018 № 372/2/360 (отримано 08.05.2018) про виключення Військової частини НОМЕР_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач вважає, що скасувати реєстраційний запис №1 008204 про включення відомостей про Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, внесений 04.04.2007, тільки в компетенції суду, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Військова частина НОМЕР_1 як юридична особа зареєстрована 05.03.1999, перереєстрована 03.04.2007. Посилання позивача на те, що саме Міністерство оборони України вчинило первинний запис до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 05.03.1999, суд вважає таким, що не підтверджено належними доказами. На час реєстрації позивача порядок державної реєстрації та перереєстрації суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, за винятком окремих видів суб`єктів підприємницької діяльності, для яких законами України встановлено спеціальні правила державної реєстрації, регулювався постановою КМУ від 25.05.1998 № 740 (яка втратила чинності з 01.07.2004 у зв`язку з прийняттям Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"). Постановою КМУ № 740 передбачалось, що державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності проводиться у виконавчому комітеті міської, районної у місті ради або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації за місцезнаходженням суб`єкта. Матеріали справи свідчать про присвоєння позивачу коду 08390756, який він має і на сьогодні.

Ведення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України здійснюється на територіальному рівні територіальними органами державної статистики на підставі Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій, затвердженого постановою КМУ від 22.01.1996 № 118.

Закон України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" від 21.09.1999 № 1076-ХІУ, який у ст. 4 передбачив, що реєстрація військових частин як суб`єктів господарської діяльності визначається КМУ, набрав законної сили тільки 27.10.1999.

Крім того, згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 N 749 "Про затвердження Порядку реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах України" (далі - Постанова № 749) реєстрації підлягають військові частини, заклади, установи та організації Збройних Сил, які здійснюють господарську діяльність з метою одержання додаткових джерел фінансування життєдіяльності військ (сил) для підтримання на належному рівні їх бойової та мобілізаційної готовності, шляхом включення до реєстру військових частин як суб`єктів господарської діяльності. Пунктом 4 постанови № 749 передбачено, що для реєстрації військової частини як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах , вона подає заяву за зразком, до якої додаються: реєстраційна картка військової частини як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах за зразком згідно з додатком 2 до Постанови № 749; довідка про включення військової частини до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. З викладеного слідує, що для реєстрації військової частини згідно з Порядком № 749, вона вже має бути зареєстрована як юридична особа та включена до ЄДРПОУ.

Відповідно до п. 6 Постанови № 749 у разі реєстрації військової частини як суб`єкта господарської діяльності Міноборони видає свідоцтво за зразком згідно з додатком 3. Позивач не надав суду ні копії, ні оригіналу свідоцтва, виданого відповідно до Постанови №749.

Надана суду довідка Головного управління оборонного планування Генераьного штабу Збройних сил України № 150/06 від 05.05.2006 не є свідоцтвом реєстрації військової частини як суб`єкта господарської діяльності, оскільки взагалі не відповідає формі, наведеної в додатку № 3 до постанови КМУ № 740, не містить ніяких дозволених видів господарської діяльності. Навпаки, ця довідки свідчить про те, що позивач за своєю організаційно-правовою формою є установою, єдиним видом діяльності якої є оборона. Відомості про реєстрацію позивача як суб`єкта господарської діяльності в цій довідці відсутні, інших доказів такої реєстрації суду не надано. Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави вважати, що позивач є суб`єктом господарської діяльності в розумінні Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" та Постанови № 749.

Довідка № 150/06 видана 05.05.2006 Головним управлінням міноборони України по формі, яка була затверджена наказом Держкомстату України від 01.08.2005 № 216 (втратив чинність на підставі Наказу Державного комітету статистики N 164 від 12.06.2007) та призначена для видачі органами Держстату, оскільки повинна підписуватись керівником територіального органу державної статистики. Видача таких довідок підрозділом Міністерства оборони не передбачено.

Закон "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV набрав чинності з 1 липня 2004 року. Цим Законом № 755-IV передбачалось протягом 2004 - 2005 років заміна раніше виданих суб`єктам свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. Також Законом було встановлено, що нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону, зобов`язано Кабінет Міністрів України привести законодавчі акти України у відповідність із цим Законом. Ч. 3 ст. 17 Конституції передбачено, що організація і порядок діяльності військових формувань, на які покладено завдання по забезпеченню державної безпеки, визначаються законом, а не підзаконними актами.

Згідно ст. 3 Закону № 755-IV дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців. Статтею 7 Закону № 755-IV передбачено, що єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Законом України визначені суб`єкти державної реєстрації, це Міністерство юстиції України, територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси, акредитовані суб`єкти - у разі державної реєстрації інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Міністерство оборони не є суб`єктом державної реєстрації. Тому доводи позивача про те, що у системі Міністерства оборони України включення (виключення) військових частин (установ) до (з) ЄДРПОУ покладено на Головне управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних сил України не приймається до уваги, як таке, що не грунтується на законодавчих актах.

Ні Закон України "Про Збройні Сили України", ні Закон України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України", ні інші закони, що регулюють організацію і діяльність Збройних Сил України, не визначають особливості створення та ліквідації військових частин та інших організацій Збройних Сил .

Законом № 755-IV передбачено, що до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю. (ч.4 ст. 7 Закону). Положенням про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (п.5) передбачено, що присвоєння ідентифікаційних кодів з Реєстру здійснюється відповідними центральними органами виконавчої влади - суб`єктам, відомості про які становлять державну таємницю. Таким органам Держстат передає ідентифікаційні коди для ведення відомчого обліку. Порядок передачі ідентифікаційних кодів для присвоєння їх суб`єктам затверджується Держстатом разом з відповідними центральними органами виконавчої влади.

Представник позивача посилається на те, що всі відомості про військову частину становлять державну таємницю. Разом з тим, суду не надано відповідних доказів таких тверджень.

Певна інформація у сфері оборони може бути віднесена до державної таємниці, але це здійснюється в порядку, встановленому Законом України від 21.01.1994 № 3855-ХІІ "Про державну таємницю", який передбачає певну процедуру віднесення інформації до державної таємниці шляхом прийняття державним експертом з питань таємниць рішення про віднесення категорії відомостей або окремих відомостей до державної таємниці з установленням ступеня їх секретності шляхом обгрунтування та визначення можливої шкоди національній безпеці України у разі розголошення цих відомостей, включенням цієї інформації до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та з опублікуванням цього Зводу, змін до нього. Тому вирішувати питання про те, які відомості відносяться до державної таємниці має не позивач, а державний експерт з питань таємниць, яким є посадова особа, уповноважена здійснювати відповідно до вимог цього Закону віднесення інформації до державної таємниці у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, зміни ступеня секретності цієї інформації та її розсекречування. Втручання в діяльність державного експерта з питань таємниць особи, якій за посадою його підпорядковано, не допускається.

Статтею 10 Закону № 3855-ХІІ передбачено, що віднесення інформації до державної таємниці здійснюється мотивованим рішенням державного експерта з питань таємниць за його власною ініціативою, за зверненням керівників відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій чи громадян. Державний експерт з питань таємниць відносить інформацію до державної таємниці з питань, прийняття рішень з яких належить до його компетенції згідно з посадою. У разі, якщо прийняття рішення про віднесення інформації до державної таємниці належить до компетенції кількох державних експертів з питань таємниць, воно за ініціативою державних експертів або за пропозицією Служби безпеки України приймається колегіально та ухвалюється простою більшістю голосів. При цьому кожен експерт має право викласти свою думку. Інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.

Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України. Зміни до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, вносяться не пізніше трьох місяців з дня одержання Службою безпеки України відповідного рішення державного експерта з питань таємниць (стаття 12 Закону № 3855-ХІІ).

Позивач не надав суду доказів внесення до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, таких відомостей як найменування військової частини, організаційно-правова форма, місцезнаходження юридичної особи, про засновника, про види діяльності, про керівника, про дату державної реєстрації, про місцезнаходження реєстраційної справи, відомості про взяття на облік в органах статистики, податковому органі та ПФУ та інших відомостей, які є в ЄДР.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до КАС України.

Статтею 245 КАС передбачено, що суд у разі задоволення позову може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають, що начебто певні обставини впливають на їх правове становище.

Оскільки позивач до подання позову до суду не звертався до відповідачів, як суб`єктів владних повноважень, із заявами, зверненнями, скаргами, а безпосередньо звернувся до суду, то факт порушення прав та інтересів позивача на момент розгляду даної справи відсутній.

Представником позивача надана суду заява від 07.05.2018, яка була подана вже після початку розгляду справи по суті, не є досудовим зверненням до Херсонської міської ради, а тому не відноситься до даного спору. Термін розгляду даної заяви не закінчився, яким чином вона буде розглянута міською радою також невідомо.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, у тому числі з боку державних органів.

На підставі викладеного суд не вбачає порушень при реєстрації військової частини в ЄДР як юридичної особи , а також не вбачає порушень чинного законодавства при вчиненні запису № 0008204 04.04.2007, тому підстав для скасування такого запису немає. Вимога про зобов`язання вчинити дії по виключенню реєстраційного запису є похідними, тому також не підлягають заоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач звернувся до суду з позовом про захист своїх порушених прав та інтересів передчасно, за відсутністю доказів такого порушення зі сторони відповідачів.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Відмовити військовій частині НОМЕР_1 в задоволені позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний - 22 травня 2018 р.

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 5.1.1