Справа № 816/73/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 р. Справа № 816/73/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Абраамян Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головне управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 (суддя Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 02.03.18) по справі № 816/73/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надежда Ритейл"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Надежда Ритейл" (надалі - позивач, ТОВ "Надежда Ритейл") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25.09.2017 №, яким до позивача за затримку реєстрації податкових накладних до 15 календарних днів на суму ПДВ застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 1 420 080,00 грн, за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 121 589,55 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 задоволено позовні вимоги ТОВ "Надежда Ритейл" в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 25.09.2017 №.

Стягнуто на користь ТОВ "Надежда Ритейл" (вул. Зіньківська, 19-Б, м. Полтава, 36009, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 23 125 (двадцять три тисячі сто двадцять п'ять) грн 04 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування вимог апеляційної скарги із посиланням на лист Державної фіскальної служби від 03.03.2017 № 709/4/99-99-15-03-02-15 вказав, що штрафи, передбачені п.п.120-1.1 та 120-1.2 ПКУ, не застосовуються лише до податкових накладних, складених на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. У вказаній справі податкові накладні складені позивачем на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються ПДВ за основною ставкою, а тому не можуть бути віднесені до податкових накладних, що підпадають під виключні випадки, які визначені п.п.120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача Момот Н.В. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи апеляційної скарги, просила скаргу задовольнити.

Представник позивача Скабук Ю.М. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, учасниками справи не оспорюється та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Надежда Ритейл" () є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.02.2013 за №1 011859 (а.с. 10-15).

11.09.2017 ГУ ДФС у Полтавській області була проведена камеральна перевірка з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних по ТОВ "Надежда Ритейл" за січень 2017 року, за результатами якої складений акт від 11.09.2017 №4540/16-31-12-02-12/38561493 (а.с. 24-30).

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Надежда Ритейл" здійснювало реєстрацію в ЄРПН податкових накладних, складених по операціях з поставки неплатникам ПДВ, з порушенням термінів установлених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (а.с. 25-30). Так, актом перевірки зафіксовано факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних за січень 2017 року на загальну суму ПДВ 14 808 747,75 грн, у т.ч. на суму ПДВ 607 947,75 грн із затримкою на 17 календарних днів та на суму ПДВ 14 200 800 грн із затримкою на 2 календарних дні.

На підставі вказаного акту ГУ ДФС у Полтавській області було винесене податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 № , яким позивачу за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 14 200 800,00 грн застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 1 420 080,00 грн, за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 607 947,75 грн застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 121 589,55 грн (а.с. 16).

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, оскаржив його до суду.

В обґрунтування позовних вимог підприємство вказує на безпідставність нарахування штрафу з огляду на невірне тлумачення контролюючим органом п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України. Вважає, що штрафна санкція за вказаною нормою не застосовується до платника податків за виписані неплатнику ПДВ податкові накладні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сама процедура нарахування штрафу передбачає базу для її нарахування, тоді як у випадку, що досліджується така база відсутня, так як сума ПДВ у таких податкових накладних, незалежно від того, чи вони надаються чи не надаються покупцю, дорівнюватиме нулю.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов'язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Відповідно до п. 14.1.60 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно п.201.7 вказаної статті податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку на додану вартість зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Вимоги до граничних строків реєстрації податкових накладних передбачені пунктом 201.10 статті 201 ПК України, у відповідності з яким реєстрація платниками податку податкових накладних в ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість передбачена статтею 120-1 ПК України.

Законом України від 21.12.2016 №1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" внесено зміни до Податкового кодексу України та викладо в новій редакції статтю 120-1 ПК України.

Так, за змістом вказаної норми, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема, в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

При цьому відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПКУ податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

Виходячи з системного тлумачення вказаних норм права, можна зробити висновок, що п. 201.10 ст. 201 ПК України виокремлено такі види податкових накладних, які підлягають реєстрації в ЄРПН: податкові накладні, які не надаються покупцю; податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування. При цьому у статті 120-1 ПК України законодавцем визначені виключні випадки, які звільняють платника від штрафних санкцій, а саме у випадку несвоєчасної реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Колегія суддів зазначає, що вказана норма дійсно передбачає неоднозначне тлумачення прав платника податків щодо звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в частині того, чи повинні такі податкові накладні одночасно відповідати двом умовам - не надаватися покупцю та/або складатися за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування; які оподатковуються за нульовою ставкою

Колегія суддів вважає, що застосування союзу "та" при тлумаченні п.120-1.1 та п.120-1.2 ст.120-1 ПК України відповідачем під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є безпідставним.

При вирішенні даного спору слід враховувати положення пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, якими встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таке застосування норм відповідає й основним засадам податкового законодавства, проголошеним у статті 4 ПК України.

Учасниками справи не оспорюється, що всі податкові накладні, які відображені в акті перевірки, були зареєстровані з порушенням строку (від 2 до 17 днів).

З матеріалів справи та зокрема, з акту перевірки, вбачається, що всі ці податкові накладні виписані по операціям позивача з поставки товарів (робіт, послуг) не платникам ПДВ та оподатковуються за основною ставкою, але не надаються покупцю.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що приписи статті 120-1 ПК України містять множинне трактування прав платників податків, внаслідок існування яких можливо прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Оскільки ТОВ "Надежда Ритейл" за результатами господарської діяльності у січні 2017 року у повному обсязі виконало свої зобов'язання перед бюджетом, податкове зобов'язання у сумі ПДВ 14 808 747,75 грн, визначене у податкових накладних за операціями з не платниками ПДВ, включене до декларації з ПДВ позивача за січень 2017 року та сплачене у повному обсязі, ніхто з контрагентів не зазнав шкоди через несвоєчасну реєстрацію подактових накладних, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення щодо задоволення позовних вимог ТОВ "Надежда Ритейл".

З огляду на приписи статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, у контексті справи, що розглядається, аргументованим і доцільним є посилання на правові позиції у рішеннях Європейського суду з прав людини, в яких встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, на підставі того, що органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку ("Серков проти України" (заява №39766/05), "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06).

Посилання апелянта на лист Державної фіскальної служби від 03.03.2017 № 709/4/99-99-15-03-02-15, у відповідності до якого штрафи, передбачені п.п.120-1.1 та 120-1.2 ПКУ, не застосовуватимуться лише до податкових накладних, складених на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач повинен керуватися виключно нормами чинного законодавства, а не листами міністерств і відомств, які носять рекомендаційний характер.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 по справі № 816/73/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 21.05.18.