Справа № 808/1104/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року (о 16 год. 00 хв.)

Справа № 808/1104/18

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря судового засідання Лялько Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК «Перспектива»

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі – ГУ ДФС у Запорізькій області, позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК «Перспектива» (далі – ТОВ «ВБК «Перспектива», відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з податку на додану вартість у сумі 228 421,47 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 18 023,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі – ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати у встановлені законодавством строки узгоджених сум податкових зобов’язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств, самостійно визначених платником податків шляхом подання відповідних податкових декларацій, а також донарахованих контролюючим органом за результатом перевірок. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено. На час розгляду справи у суді заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у загальному розмірі 246 445,39 грн.

Ухвалою судді від 03.04.2018 (в редакції ухвали від 06.04.2018) відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначене перше судове засідання на 26 квітня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ухвали суду від 26.04.2018 розгляд справи відкладався на 17 травня 2018 року.

Представник позивача 17.05.2018 надав до суду клопотання (вх. №15220) про відкладення розгляду справи.

За приписами ч. 6 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив.

Рекомендоване поштове відправлення, яке містило ухвалу про відкладення розгляду справи та повістку про виклик, надсилалось відповідачу за його місцезнаходженням, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було повернуто до суду з відповідною відміткою відділення поштового зв’язку, а відтак на підставі ст.ст. 126, 251 КАС України вважається таким, що було вручено відповідачу.

На підставі ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з’явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «ВБК «Перспектива» () є юридичною особою, яка зареєстрована 30.09.2008, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідачем до контролюючого органу була подана податкова декларація від 21.11.2016 №, відповідно до якої підприємством самостійно було визначене податкове зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2016 року у сумі 252 554,00 грн., проте з урахуванням існуючої переплати/сплати в сумі 24 253,51 грн., залишок боргу складає 228 300,49 грн.

Посадовою особою Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області проведена камеральну перевірку про несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов’язань до бюджету, за результатами якої складено акт від 15.12.2016 №5040/08-29-12-01/63450. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість згідно із наданою податковою декларацією № від 20.10.2016, дата нарахування 30.10.2016, дата сплати (погашення) 31.10.2016, сума сплаченого боргу 1 209,80, кількість днів затримки - 1. Вказаний акт вручений директору підприємства під розписку.

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявленого порушення контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 05.01.2017 №, яким до відповідача застосовано штраф з податку на додану вартість у розмірі 120,98 грн. Указане рішення було вручене уповноваженому представнику відповідача, що свідчить його підпис у відповідній графі вказаного рішення.

Крім того, відповідачем до контролюючого органу подані податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік, відповідно до яких підприємством самостійно були визначені податкові зобов'язання, а саме:

від 24.02.2017 № у розмірі 17,00 грн. проте з урахуванням існуючої переплати/сплати в сумі 0,08 грн., залишок боргу складає 16,92 грн.;

від 06.04.2017 №6 у розмірі 17 317,00 грн. та штрафні санкції на суму 520,00 грн.

Посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової звітності з податку на прибуток підприємств про несвоєчасне подання, за результатами якої складено акт від 29.05.2017 №0271/12-02/36163450. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 49.2, пп.49.18.3 п.49.18 ст. 49 ПК України, відповідачем не своєчасно подана податкова декларація з податку на прибуток підприємства за І квартал 2017 року. Указаний акт направлявся позивачем на адресу підприємства 01.07.2017 та вручений поштою 16.06.2017 уповноваженому представнику підприємства.

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявленого порушення контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 30.06.2017 №, яким відповідачу нараховані штрафні санкції з податку на прибуток у розмірі 170,00 грн. Указане рішення разом було направлено 30.06.2017 на адресу відповідача поштою та отримано його уповноваженим представником 10.07.2017, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Згідно із даними облікових карток платника податків та довідки про заборгованість у ТОВ «ВБК «Перспектива» наявна заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 231 063,76 грн., і яких заявлено до стягнення у даному провадженні 228 421,47 грн.; з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 18 023,92 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 24.12.2016 на адресу підприємства поштою направлена податкова вимога від 09.12.2016 №5215-17 на загальну суму 251 063,76 грн., яка вручена уповноваженому представнику 10.01.2017, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Зважаючи на несплату відповідачем у добровільному порядку узгодженого зобов’язання в установлені законодавством строки ГУ ДФС у Запорізькій області звернулась із даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов’язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Підпунктами 49.18.1, 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до п. 50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що самостійно визначені ТОВ «ВБК «Перспектива» податкові зобов’язання з податку на додану вартість та податку на прибуток в установлені законодавством строки сплачені у повному обсязі не були та набули статусу податкового боргу.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

При цьому, згідно із п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Згідно із п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Із матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення, якими відповідачу визначені суми грошового зобов’язання за штрафними санкціями з податку на додану вартість та податку на прибуток, були вручені поштою під розписку уповноваженому представнику відповідача. Указані рішення відповідачем у судовому порядку оскаржені не були, а отже сума визначеного податкового зобов’язання є узгодженою, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 24.12.2016 на адресу підприємства поштою направлена податкова вимога від 09.12.2016 №5215-17 на загальну суму 251 063,76 грн., яка вручена уповноваженому представнику 10.01.2017, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення. Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, вказана податкова вимога вважається врученою відповідачу належним чином.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем повністю погашено не було, у зв’язку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Отже, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання протягом установленого строку.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 – 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді заборгованість з податку на додану вартість у сумі 228 421,47 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 18 023,92 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК «Перспектива» (місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 6, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК «Перспектива» на користь УК у Вознесенівському районі м. Запоріжжя (код отримувача 38025409 в ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг:

з податку на додану вартість у розмірі 228 421,47 грн. (двісті двадцять вісім тисяч чотириста двадцять одна гривня 47 копійок) на р/р 0007, код платежу 14060100;

з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 18 023,92 грн. (вісімнадцять тисяч двадцять три гривні 92 копійки) на р/р 0007, код платежу 11021000.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак