Справа № 805/1763/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 р. Справа№805/1763/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Проніні Д.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «Зоря» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 13 грудня 2017 року №Ю-970-17 та від 16 січня 2018 року №Ю-970-17.

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «Зоря», звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 грудня 2017 року №Ю-970-17 на суму 912494,77 грн.

14 березня 2018 року до відкриття провадження у справі позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив суд скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 грудня 2017 року №Ю-970-17 на суму 912494,77 грн. та від 16 січня 2018 року №Ю-970-17 на суму 906113,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «АТФ «Зоря» на початок антитерористичної операції було зареєстровано у місті Донецьку, з 19 квітня 2016 року місцезнаходження Товариства зареєстровано у селищі міського типу Зарічне Лиманського району Донецької області. Як платник єдиного внеску Товариство перебувало на обліку в органах доходів і зборів у м. Донецьку та м. Красний Лиман, які включені до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р. 30 травня 2014 року Донецька торгово-промислова палата надала висновок, яким засвідчила ТОВ «АТФ «Зоря» настання обставин непереборної сили. Позивач, незважаючи на настання обставин непереборної сили, сплатив єдиний внесок за квітень 2014 року. В подальшому внаслідок перебування на непідконтрольній органам державної влади території можливості сплачувати єдиний внесок не було можливості. Сплату єдиного внеску ТОВ «АТФ «Зоря» відновило з травня 2016 року після переміщення на підконтрольну територію, та 11 листопада 2016 року позивачем була погашена заборгованість за січень березень 2016 року.

03 січня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АТФ «Зоря» було отримано лист від Головного управлення Державної фіскальної служби в якому була вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13 грудня 2017 року №Ю-970-17 на суму 912494,77 грн. 24 січня 2018 року позивачем отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2018 року №Ю-970-17 на суму 906113,42 грн. Товариство оскаржило вказані вимоги у адміністративному порядку, але скарги залишилась без задоволення. Борг (недоїмка) виникла у позивача за період з травня 2014 року по грудень 2015 рок, саме тоді коли Товариство знаходилось на території проведення антитерористичної операції, яка була розпочата Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 та введено в дію рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Що стосується боргу (недоїмки) яка виникла у Товариства, то відповідно вимозі

Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Краснолиманське відділення) № Ю - 970-17 від 15.08.2016 року борг був 1107769,16 грн., але на даний час вимога від 15.08.2016 року оскаржується в Верховному Суді (справа № 805/4967/16-а, проводження № К/800/26741/17) та згідно Ухвали ВАС від 02.08.2017 року по вказаній справі відкрито провадження. Позивач вважає, що дії відповідача в частині виставлення та направлення нових вимог про сплату боргу (недоїмки) ТОВ «АТФ «Зоря» такими, що підпадають під перевищення їх процесуальних прав. Станом на час подання позову позивачу надіслано пять вимог про сплату боргу (недоїмки) на загальну суму 4750379,18 грн., а сама: від Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Краснолиманське від.) №Ю-970-17 від 15.08.2016 року на суму

1107769,16 грн. та від Головного управління ДФС у Донецькій області від 03.11.2017 року №Ю -970-17 на суму 913073,65 грн., від 13.12.2017 року №Ю -970-17 на суму 912494,77 грн., від 16.01.2018 року №Ю-970-17 на суму 906113,42 грн., від 12.02.2018 року №Ю-970-17 на суму 910928,18 грн.

Так, приписами п. 9-4 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010, встановлено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону №2464-VI , які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній (формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції. передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

23 березня 2017 року Товариство звернулося з заявою до начальника Краснолиманського відділення Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про визнання податкового боргу (який був вказаний в вимозі від 15.08.2016р) безнадійним на підставі ст. 101.2.4. Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, а також розділу II п. 4 "Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 р. За № 1844/24376, але заява Товариства не була задоволена.

Зауважив, що відповідно до абз. З ч. 14 статті 25 Закона України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-УІ від 08.07.2010 року «Оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій повязано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки».

Просив суд скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 грудня 2017 року №Ю-970-17 на суму 912494,77 грн. та від 16 січня 2018 року №Ю-970-17 на суму 906113,42 грн.

Ухвалою від 19 березня 2018 року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 10 квітня 2018 року за правилами загального позовного провадження.

05 квітня 2018 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Зазначив, що по-перше: відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01.01.2011, зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2464) визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до зазначених норм, Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пунктами 3 та 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (у редакції наказу Міністерства

фінансів України від 28.03.2016 №393, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.04.2016 №609/28739) у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та або борги зі сплати фінансових санкцій орган доходів і зборів, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилають вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Таким чином, оскільки згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів заборгованість позивача, станом на 30.11.2017 становила 912 494,77 грн. та станом на 31.12.2017 становила 906113,42 грн., ГУ ДФС у Донецькій області сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.12.2017 №Ю-970-17 та від 16.01.2018 №Ю-970-17 відповідно, згідно вимог чинного законодавства.

По-друге: стосовно посилання позивача на звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску у відповідності до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI до закінчення проведення антитерористичної операції, у тому числі звільнення від сплати єдиного внеску у період з 14.04.2014р. по теперішній час відповідач зазначив наступне.

Підпунктом 5 пункту 8 статті 14-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII (далі - Закон №1669-VII) розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464VI було доповнено пунктом 9-3.

Проте, пунктом 1 Закону України від 02 березня 2015 року №219-УПІ до розділу

VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ внесено зміни, зокрема пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII вважати пунктом 9-4.

Пунктом 28 Закону України від 24 грудня 2015 року №911-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2016 року, виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669VII.

Таким чином, вищевказані зміни до Закону №2464-VI внесені Законом №1669-VII, втратили чинність згідно із Законом № 911-VIII, з 01.01.2016 року, отже з цього періоду будья-які пільги для платників єдиного внеску відсутні.

З огляду на положення частини 1 статті 58 Конституції України та рішення Конституційного Суду України від лютого 1999 року у справі № 1-7/99 п. 28 розділу 1 Закону № 911 не має зворотної дії, тобто, зазначена норма Закону № 2464-VI проіснувала з 15 жовтня 2014 року до 01 січня 2016 року.

При цьому, борг з єдиного внеску, визначений до сплати у спірних вимогах виник у 2017 році.

При таких обставинах, п.9-3 (п. 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) Розділу 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI застосувати як підставу звільнення від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування неможливо.

По-третє: підставою для такого звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті б Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

В свою чергу, відповідно до ст. 10 Закону №1669, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання)-зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, передбачених статтею 6 Закону пов'язується з необхідністю подання до податкового органу відповідної заяви та обов'язкового додання сертифіката ТПП України.

Доказів звернення ТОВ «АФ «Зоря» з відповідною заявою до контролюючого органу разом із сертифікатом ТПП України не надано.

Наданий Позивачем висновок Донецької ТПП від 30.05.2014 №ЮД-44/12-12/03 не є підставою для несплати платником грошових зобов'язань з єдиного внеску.

06 квітня 2018 року представник позивача надав через канцелярію суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що у межах спірних відносин накладення штрафу та нарахування пені відбулося за період з 21 серпня 2014 року до 25 грудня 2015 року, -тобто за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Таким чином, застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21 серпня 2014 року до 25 грудня 2015 року є протиправною.

Безпідставними є також посилання податкового органу на неподання позивачем у порядку Закону № 2464-VІ заяви про звільнення від обов'язків, передбачених цим Законом, з огляду на те, що антитерористична операція» розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, триває, спірне рішення прийняте в період проведення цієї операції. Крім того, відповідальність урегульована окремою нормою цього закону. Вимоги щодо заяви платника єдиного внеску як підстави для звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 цього Закону, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, не можна виривати з контексту норми, яка вимагає системного аналізу положень у сукупності статей 6, 25 та пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI. Необхідність подання заяви обумовлена низкою підстав, зокрема визнання безнадійною недоїмки, яка підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. Можливість подання такої заяви має місце виключно після закінчення антитерористичної операції. Натомість, звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі, в силу його прямої дії та не потребує додаткового звернення, оскільки норма встановлює «незастосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій» та вона адресована насамперед до осіб, які наділені повноваженнями щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій.

10 квітня 2018 року судом оголошено перерву до 16 квітня 2018 року.

16 квітня 2018 року представником позивача надано через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив суд скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 грудня 2017 року №Ю-970-17 на суму 912494,77 грн. та від 16 січня 2018 року №Ю-970-17 на суму 906113,42 грн.

16 квітня 2018 року судом оголошеного перерву до 23 квітня 2018 року.

23 квітня 2018 року судом було оголошено перерву до 15 травня 2018 року.

15 травня 2018 року представник позивача надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «Зоря» зареєстрований як юридична особа, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за кодом 25580292, перебуває на обліку у Словянській ОДПІ як платник єдиного внеску.

З квітня 2016 року місцезнаходження ТОВ «АТФ «Зоря» зареєстроване за адресою: 84442, Донецька обл., Лиманський р-н, смт. Зарічне, вул. Шевченка, буд. 2б.

Як платник єдиного внеску позивач перебуває на обліку у Краснолиманському відділенні Словянської ОДПІ.

13 грудня 2017 року Головним управління ДФС у Донецькій області відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-970-17, відповідно до якої станом на 30 листопада 2017 року за позивачем ТОВ «АТФ «Зоря» обліковується заборгованість у сумі 912494,77 грн.

16 січня 2018 року Головним управління ДФС у Донецькій області відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-970-17, відповідно до якої станом на 31 грудня 2017 року за позивачем ТОВ «АТФ «Зоря» обліковується заборгованість у сумі 906113,42 грн.

Позивач не погоджуючись з вказаними вимогами оскаржив їх у адміністративному порядку до Держаної фіскальної служби України, проте згідно рішень про результати розгляду скарг, спірні вимоги залишені без змін, скарги без задоволення.

Спірним питанням даної справи є правомірність надіслання відповідачем вимог про сплату боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з огляду на те, що позивач є звільниним від виконання зобов'язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону №2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 року (далі за текстом Закон №2464).

Згідно з частиною другою статті 2 Закону №2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VI. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

У відповідності до приписів ч. 4 статті 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Статтею 1 Закону №1669 визначено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" (далі - Указ № 405) та датою набрання чинності Указом Президента України «Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України».

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу №405.

Підпунктом б пункту 8 статті 14-1 Закону №1669-VII розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI було доповнено пунктом 9-3 такого змісту:

«9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Законом України від 02.03.2015 №219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № 2-3, ст. 11; 2014 р., № 44, ст. 2040) внесли такі зміни: пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII вважати пунктом 9-4.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669 виключено.

Таким чином, положення пп.8 п.4 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а змін безпосередньо до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п.9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

На теперішній час жодних рішень про виключення з чинної редакції закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» пункту 9-4 розділу VIII прийнято не було.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Міста ОСОБА_1 (нині ОСОБА_1) та Словянськ включені до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (пп. 1 п. 1, пп. 17 п. 1, пп. 23 п. 1 переліку).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 не закінчилась.

Неможливість виконання позивачем своїх зобовязань, в тому числі зі сплати податків, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області, починаючи з 14 квітня 2014 року, засвідчена висновком Донецької торгово-промислової палати від 30 травня 2014 року № ЮД-44/12-12/03.

Висновок Донецької торгово-промислової палати виданий до набрання чинності Законом № 1669. Засвідчуючи настання для ТОВ «АТФ «Зоря» обставин непереборної сили, Донецька торгово-промислова палата діяла на підставі абз. 4 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР, в редакції від 12 грудня 2012 року, чинної станом на 30 травня 2014 року.

Посилання податкового органу на не надання сертифікату Торгово-промислової палати України про підтвердження форс-мажорних обставин відповідачу податковому органу для зупинення сплати зобовязань з єдиного внеску є неприйнятним з огляду на безумовне відстрочення сплати, яке передбачено в силу Закону. Крім того, така вимога є неприйнятною з огляду на відсутність такої умови для звільнення від відповідальності у нормі прямої дії пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ, який є спеціальним у розумінні статті 2 цього Закону. Потреба в цьому сертифікаті виникне при визнанні безнадійної недоїмки та її списанні.

Заяву про звільнення від виконання обовязків платника єдиного внеску ТОВ «АТФ «Зоря» не подавало, з огляду на те, що антитерористична операція триває і граничний строк подання такої заяви не сплинув.

Крім того, відповідальність урегульована окремою нормою цього пункту. Вимоги щодо заяви платника єдиного внеску як підстави для звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 цього Закону, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, не можна виривати з контексту норми, яка вимагає системного аналізу положень у сукупності статей 6, 25 та пункту 9-4 розділу VIII Закону №2464-VІ. Необхідність подання заяви обумовлена низкою підстав, зокрема визнання безнадійною недоїмки, яка підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. Можливість подання такої заяви має місце виключно після закінчення антитерористичної операції. Натомість, звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі, в силу його прямої дії та не потребує додаткового звернення, оскільки норма встановлює «незастосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій» та вона адресована насамперед до осіб, які наділені повноваженнями щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій.

Таким чином, з огляду на дію пункту 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ позивач звільняється від виконання зобов'язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону №2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Як вбачається з матеріалів справи спірні вимоги сформована 13 грудня 2017 року та 16 січня 2018 року відповідно до статті 25 Закону №2464-VІ, яка визначає заходи впливу та стягнення. За положеннями абзацу другого частини першої цієї статті її положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Саме за положеннями частини четвертої цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відсутність (відстрочення в силу закону) обов'язку сплати внесків у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання.

Таким чином, спірні вимога від 13.12.2017 року №970-17 та від 16 січня 2018 року №Ю-970-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування є протиправними на момент її формування.

Разом з цим, суд зазначає, що приписи Законів №1669 та №2464-VІ не скасовують обов'язків платника податків (єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), а надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 13.03.2018 року по справі №805/2377/16-а.

Відповідно до ч. 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що спірні вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 13.12.2017 року №970-17 та від 16 січня 2018 року № Ю-970-17 винесені відповідачем всупереч діючій нормі закону, тому позов підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при подані позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 27279,13 грн.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись Конституцією України, 139, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «Зоря» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 13 грудня 2017 року №Ю-970-17 та від 16 січня 2018 року №Ю-970-17 задовольнити у повному обсязі.

Скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ) про сплату боргу (недоїмки) від 19 грудня 2017 року №Ю-970-17 на суму 912494,77 грн.

Скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ) про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2018 року №Ю-970-17 на суму 906113,42 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «Зоря» (84442, Донецька область, Лиманський район, смт. Зарічне, вул. Шевченка, буд. 2 Б, ) судовий збір у розмірі 27279 (дванадцять сім тисяч двісті сімдесят девять) гривень 13 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 21 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.