Справа № 188/445/18
Суддя: Бурда П. О.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/445/18
Провадження № 2-а/188/11/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Брагін А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 09 квітня 2018 року відповідачем було винесено постанову серії НК №856765 (далі постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до зазначеної постанови 25.03.2017 року о 13 годині 08 хвилин позивач керувала скутером без державного номерного знаку, не маючи при собі посвідчення водія категорії А1, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом.

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, є незаконним та необґрунтованим.

Позивач просить постанову серії НК № 856765 від 09 квітня 2018 року про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) гривень скасувати; провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивача було зупинено у звязку з тим, що вона керувала скутером без мотошолома. На вимогу відповідача передати їй посвідчення водія відповідної категорії позивач сказала, що у неї посвідчення водія категорії А1 ще не має, бо вона тільки навчається на курсах водія за категорією А1 і має право керувати скутером відповідно до примітки ст. 126 КУпАП. Не погодившись з позивачем, відповідач винесла постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідач в клопотанні зазначила, що відповідно до п.п. 24.3, 24.4, 24.5 Правил дорожнього руху навчання керуванню транспортним засобом має проводитися на закритих майданчиках, у місцях, де відсутні інші учасники дорожнього руху, у присутності спеціаліста з підготовки водіїв.

Cуд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень частини 2 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з огляду на зміст вказаного складу адміністративного правопорушення його субєктом може бути тільки фізична осудна особа, яка керувала транспортним засобом без наявності у неї права на керування таким транспортним засобом, якщо отримання такого права передбачено чинним законодавством України.

Нормою статті 15 Закону України «Про дорожній рух», яка встановлює умови доступу фізичних осіб до керування транспортними засобами, передбачено, що кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. При цьому, право керування мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) може бути надано особам, які досягли 16-річного віку. А підтверджується отримане право посвідченням водія, порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Умовами пункту 2 та 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року в редакції постанови від 20 травня 2009 року № 511 із подальшими змінами прямо передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії. Транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на відповідні категорії. При цьому мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт відносяться до категорії А1.

Аналогічні положення закріплено і у положеннях пункту 2.13. Розділу ІІ Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Тому, на думку суду, позивач помилилася у тому, що вона мала право керування скутером без наявності посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії А1, оскільки безпідставно не взяла до уваги вказані нормативно-правові акти, а також не врахувала того, що в силу положень Закону України від 24.09.2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» були внесені зміни до Закону України «Про дорожній рух», та, починаючи з 01.01.2010 року в Україні була запроваджена не тільки реєстрація мопедів і скутерів, а й визначено нові умови допуску громадян до керування транспортними засобами цієї категорії, у тому числі отримання права керування такими транспортними засобами з отриманням посвідчення відповідного зразка.

ПДР передбачено, що початкове навчання водінню транспортного засобу повинно проводитися на закритих майданчиках, автодромах або у місцях, де відсутні інші учасники дорожнього руху (п. 24.4). Навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається (п.24.5). Забороняється навчання водінню транспортних засобів у житловій зоні, на дорогах для автомобілів та на автомагістралях (п.24.9).

З оскаржуваної постанови видно, що правопорушення відповідачем зафіксовано по вулиці Соборній в смт. Петропавлівка, що свідчить про те що позивач керувала транспортним засобом на дорозі місцевого значення.

У позові позивач зазначає, що вона дійсно керувала транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, і навіть надавала відповідачу довідку про своє навчання на курсах водія.

Тому суд не може погодитись із позивачем, що вона на законних підставах керувала скутером без посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом в Україні.

Позивачем було заявлено клопотання про допит свідків, зазначених у оскаржуваній постанові, але у звязку з відсутністю повних анкетних даних цих свідків, суд не мав змоги їх не тільки допитати, а навіть викликати у судове засідання.

Відповідач прийшла до правильного висновку, що позивач у будь-якому випадку не вправі була керувати скутером, не маючи посвідчення водія.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, до компетенції адміністративного суду належить вирішення питання щодо меж накладення стягнення та можливості застосування звільнення порушника від відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Відповідач мав зважити на те, що обставини, на які послався позивач, а саме, навчання на курсах водія, значною мірою знижують ступінь небезпеки вчиненого правопорушення і є підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого на підставі ст. 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд всебічно, повно та об'єктивно дослідив матеріали справи і дійшов до висновку про доведеність вини нею у вчиненні нею вказаного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення. Беручи до уваги те, що вчинене адміністративного правопорушення на час розгляду справи в суді не становить великої суспільної небезпеки в зв'язку зі спливом часу, воно не завдало збитків державним або суспільним інтересам, або шкоди конкретним громадянам, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та враховуючи обставини, що помякшують відповідальність, а саме: вчинення правопорушення вперше, навчання позивача на курсах водія, суд вважає, що в даному випадку є підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 72-77, 90, 94, 139, 242-246, 250, 255, 257, 286, 295 КАС України, ст.ст. 22, 258 КУпАП, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії НК № 856765 від 09 квітня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) гривень 00 копійок скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_3