Справа № 821/594/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/594/18
15 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представників позивача - Астащенка О.В., Дембровської В.В.,

представника відповідача - Шпіня С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Каїсса" до Головного спеціаліста ВДК та НБТ Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області Гриневич В.М., Головного спеціаліста ВДК та НБТ Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області Янчук Р.І., Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку до акту № 021215 від 02.01.2017 року,

встановив:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Каїсса" (далі-позивач) звернулося до суду з позовом до Головного спеціаліста ВДК та НБТ Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області Гриневича Володимира Миколайовича (далі - відповідач-1), головного спеціаліста ВДК та НБТ Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області Янчука Руслана Ігоровича (далі- відповідач-2) у якому просить визнати протиправним та скасувати розрахунок до акту № 021215 від 02.01.2017 року.

Ухвалою від 30.03.2018 року провадження у справі відкрито, за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідачів управління Укртрансбезпеки у Житомирській області (далі - відповідач-3), Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - відповідач-4) та призначено перше судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 23.04.2018 року.

23.04.2018 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 14.05.2018 р.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Суду пояснили, що старшими інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області Гриневичем В.М. та Янчуком Р.І. на 86 км. траси Київ-Чоп було проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля позивача марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1. За результатами вказаного контролю автомобіля працівниками відповідача-3 встановлено, що повна маса автомобіля становить 47,2 тонн. при нормативно допустимих 40 тонн, про що складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 021215 від 02.01.2017 р. На підставі Акту відповідачем складений оскаржуваний розрахунок плати за проїзд. Із розрахунком позивач не погоджується, вважаючи, що інспектори фактичного зважування не проводили та квитанцію про результати здійснення габаритно-вагового контролю не оформлювали, чим порушили порядок проведення перевірки. Також зазначив про відсутність обґрунтування плати за проїзд у сумі 570 євро. З огляду на викладене, представники позивача просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - 3 надіслав суду заперечення проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Так, 02.01.2018 р. посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирівській області у пункті габаритно-вагового контролю на а/д М-06 Київ-Чоп км. 86, проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що належить позивачу. Під час вказаного контролю було встановлено, що загальна маса транспортного засобу позивача з вантажем становила 47, 200 тонн. , а рух ТЗ здійснювався без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд, що суперечить Правилам дорожнього руху України, Закону України «Про автомобільні дороги» та Порядку №879. В результаті чого, відповідачем-1 складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 021215Ю, Акт № 021215 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 02.01.2018 р. та Акт про проведення перевірки № 021215 від 02.01.2018 р., на підставі якого проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 570, 00 євро. Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього рух України дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один із їх габаритів перевищує фактичну масу 40 тон здійснюється за спеціальними правилами. Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільні дороги» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Представник відповідача - 4 у судовому засіданні проти позову заперечив, вважаючи його доводи необґрунтованими, зазначив, що габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних-документальний, точний контроль(п.16. порядку № 879). Згідно п.2 п.п.5 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу. На підставі викладеного, відповідач-4 вважає, що посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області діяли виключно на законних підставах та керувались вимогами законодавства України. Посилаючись на наведні обставини представник відповідача-4 просив відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачі -1,2,3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, які в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача-4, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

02.01.2018 р. посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області Гриневичем В.М. та Янчуком Р.І. у пункті габаритно - вагового контролю на а/д М -06 Київ - Чоп км. 86 проведено перевірку транспортного засобу марка DAF номерний знак НОМЕР_1, причіп RINNEN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ПСП «Каїсса», ідентифікаційний код 14115089, про що складено Акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 021215. Вказаний Акт підписаний посадовими особами, що проводили перевірку та водієм транспортного засобу ОСОБА_7 Пояснень водія про причини порушення Акт не містить.

Відповідно до Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №021215 від 02.01.2018 р. проведено документальний габаритно-ваговий контроль.

В результаті проведення габаритно-вагового контролю головним спеціалістом ВДК та НБТ Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області Гриневичем В.М. складено акт про перевищення транспортним засобом вагових параметрів №021215 від 02.01.2018 р., відповідно до якого фактична повна маса транспортного засобу складає - 47,200 т., при нормативно допустимих 40 т.

Факт перевищення транспортним засобом вагових параметрів встановлений відповідачами 1, 2 на підставі документів, наданих водієм транспортного засобу. Так відповідно до товарно-транспортної накладної № 01/01-1 від 01.01.2018 р. (далі - ТТН), водій транспортного засобу марки DAF XF 95.430, НОМЕР_3 напівпричіп-цистерна Rinnen TP4 НОМЕР_2 ОСОБА_7, здійснював перевезення рідкого вантажу - олія рафінована дезодорована масою брутто 47,200 тонн з м. Каховки Херсонської області до смт. Торчин, Волинської області, відправником вантажу - ТОВ «ВВВВ», автомобільним перевізником - ПСП «Каїсса». ТТН посвідчена печаткою вантажовідправника.

На підставі вказаних актів та довідки відповідач-1 склав розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 021215 від 02.01.2018 р. Відповідно до розрахунку платнику - ПСП "Каїсса" за порушення вагових обмежень нарахована до сплати сума у розмірі 570,00 євро, що згідно з даними НБУ станом на 02.01.2018 р. складало 19092,45 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо протиправності дій посадових осіб та законності складання розрахунку плати за проїзд, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Пунктом 21 Порядку №879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Згідно з пп.4 п. 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу ( пп. 5-1 п.2 Порядок №879).

Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (пп.11 п.2 Порядок №879).

Як зазначалося вище, відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 021215 від 02.01.2018 р. перевірка проводилася способом визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, а саме документальним, що не передбачає зважування транспортного засобу, оформлення та видачу квитанції автомобільному перевізнику за результатами габаритно-вагового контролю.

Із наведенного слідує, що відповідач при проведенні перевірки не порушив вимоги чинного законодавства та правила Порядку № 879.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про помилковість інформації, внесеної до ТТН щодо ваги товару (олії), що перевозився, оскільки із дослідженої у судовому засіданні ТТН судом встановлено, що вона скріплена печаткою замовника перевезень ТОВ «ВВВВ», яке є відправником товару і здійснювало його навантаження, та підписана особою, яка відпустила товар «Комірник складу олії ОСОБА_1.» і особою, яка отримала товар «Водій експедитор ОСОБА_7.», відтак у суду відсутні сумніви у достовірності даних, внесених до товарно-транспортної накладної.

Щодо розміру плати за проїзд, що була визначена позивачеві на підставі оспорюваного розрахунку, суд зауважує наступне.

Так, згідно з п. 28 Порядку №879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту встановлено у пункті 30 Порядку №879.

Відповідно до п. 30 Порядку №879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

При цьому, згідно з пунктом 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Буквальний зміст пункту 31-1 Порядку № 879 дає підстави стверджувати, що плата за проїзд визначається виходячи з пройденої відстані або відстані, яку перевізник має намір проїхати.

Таким чином, при проведенні розрахунку №021215 враховувалося: Рзм 0,2 (великовагові транспортні засоби з параметрами від 44 до 52 тонн - ставка плати за кожен кілометр відстані становить 0,2 євро) + Рнв 0 (не визначалась, оскільки проводився документальний габаритно-ваговий контроль) + Рг 0 (не визначалось, оскільки проводився габаритно-ваговий контроль) * В 950 км. (відстань перевезення становила 950 км.) * 3 (коефіцієнт збільшення плати від 10% до 40 % К + 3, у даному випадку перевищення параметрів від нормативу становить 18 %, тобто (0,2+0+0)*950*3 - 570,00 євро.

Отже, судом не встановлено порушень у складенні спірного розрахунку.

Також суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність у спірному розрахунку порядку нарахування суми, оскільки сам розрахунок містить формулу нарахування плати за проїзд, а складові формули зазначені у таблиці, що міститься у самому розрахунку.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

За правилами статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, на його користь не стягуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 205, 242-246, 250, 255,КАС України, суд,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18 травня 2018 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 3.7.2