Справа № 806/195/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/195/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "26" лютого 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання надати інформацію , -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині ненадання інформації про підсумки розгляду заяви від 05.12.2017 року та прийняте рішення.

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати інформацію про підсумки розгляду заяви від 05.12.2017 року та прийняте рішення.

Позов мотивований тим, що відповідач, порушуючи вимоги ОСОБА_3 України "Про звернення громадян", ОСОБА_3 України "Про інформацію", не сповістив про підсумки розгляду заяви від 05.12.2017 року та прийняте рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного від 26.02.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Позивач зазначає, що суд першої інстанції не розглянув позовні вимоги, які викладені у його позовній заяві, оскільки щодо заяви від 05.12.2017 року висновки суду відсутні. Крім того, посилається на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на порушення відповідачем ОСОБА_3 України "Про звернення громадян".

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для відкриття виконавчого провадження у державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі непідвідомчості поданого виконавчого документа не було.

Також суд вважав, що позивачем заява від 05.12.2017 року була подана в порядку звернення до примусового виконання виконавчого документу, а не відповідно до ОСОБА_3 України "Про звернення громадян" та "Про інформацію".

Колегія суддів з такими висновками суду не погоджується.

Дійсно, відповідно до ст.1 ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому ОСОБА_3 органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим ОСОБА_3, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього ОСОБА_3, а також рішеннями, які відповідно до цього ОСОБА_3 підлягають примусовому виконанню.

Відповідна діяльність певним чином регламентована і відбувається за певною процедурою.

Так, згідно ч.1 ст.13 цього ж ОСОБА_3 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим ОСОБА_3 та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч.1 ст.28 ОСОБА_3 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Колегія суддів зазначає, що діяльність певних державних органів у визначених законом випадках регламентується певною процедурою. Як приклад такої діяльності можна розглядати процесуальну діяльність судді, суду під час розгляду відповідних судових справ, процесуальну діяльність слідчого під час провадження досудового слідства, діяльність державного виконавця тощо.

Суть такої процесуальної діяльності полягає в тому, що певні дії відповідні суб'єкти зобов'язані вчиняти в силу вимог закону, а не у зв'язку з тим, що та чи інша особа про це просить.

Водночас регламентація таких видів діяльності не позбавляє права учасників процесуальних відносин звертатися до відповідних суб'єктів із заявами та зверненнями.

Так, наприклад, обов'язок направити стороні судове рішення випливає з положень процесуальних кодексів, однак подання заяви стороною, у якій остання просить направити таке судове рішення або ж повідомити про результати розгляду справи, зобов'язує надати такій особі відповідь на заяву по суті її звернення у встановлений строк незалежно від процесуальних рішень у справі.

Відповідні права гарантовані ст.40 Конституції України, яка вказує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Законодавчо відповідні права закріплені у ОСОБА_3 України "Про звернення громадян", "Про інформацію".

У даному випадку відповідні процесуальні дії державний виконавець зобов'язаний вчинити незалежно від того, чи просить сторона виконавчого провадження вчинити такі дії.

Тобто, державний виконавець був зобов'язаний направити повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання рекомендованим листом з повідомленням про вручення незалежно від того, чи подавав позивач відповідне клопотання.

Як свідчать матеріали справи, 05.12.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою, в якій просив вирішити питання про направлення виконавчого документа, виданого на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі №806/2971/17 до відповідного органу державної виконавчої служби.

Суд звертає увагу, що позивач не просив приймати виконавчий лист до виконання, а вирішити питання про направлення його до іншого органу виконавчої служби.

Також він просив сповістити його про підсумки розгляду його заяви.

У даному випадку заява позивача містить певне клопотання як сторони виконавчого провадження, так і звернення, викладене в порядку ОСОБА_3 України "Про звернення громадян" та "Про інформацію".

При цьому жодним нормативним актом на позивача не покладено обов'язку прямо зазначати у такому зверненні про те, що певна його частина подається у порядку певного законодавчого акту.

Так само жодним нормативним актом не заборонено поєднувати у заявах та зверненнях такі, які можуть бути вирішені за певною процедурою (щодо передачі виконавчого листа), та звернення в порядку реалізації права на звернення та права на інформацію.

Матеріали справи свідчать, що питання про передачу справи до іншого органу виконавчої служби відповідачем взагалі не вирішувалося (відповідне рішення в цій частині не приймалося), натомість виконавцем було винесене повідомлення про повернення виконавчого листа стягувану без прийняття до виконання від 31.01.2018 року.

Такі дії відповідача позивачем не оскаржуються, а тому їх відповідність ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження" та наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2017 №512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" суд оцінює виключно в тій частині, що впливає на розгляд його звернення в частині сповіщення про результати розгляду заяви.

Матеріали справи свідчать, що прохання позивача сповістити його про підсумки розгляду його заяви та прийняте рішення відповідачем взагалі залишено без уваги і жодної відповіді на заяву в цій частині позивачу на дано не було.

При цьому відповідна заява направлялась позивачем рекомендованим листом від 05.12.2017 року з повідомленням про вручення за номером 403.

Як свідчать дані, розміщені у відкритих джерелах, а зокрема на офіційному сайті "Укрпошта" за адресою http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku відповідне поштове відправлення №403 було відправлене 05.12.2017 року о 09:32:00 год., а вручено представнику відповідача за довіреністю 08.12.2017 року о 12:00:00.

При цьому частиною 1 статті 20 ОСОБА_3 України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Із заперечень відповідача на позовну заяву слідує, що лише 30.01.2018 року виконавчий лист було зареєстровано державному виконавцеві та передано державному виконавцеві.

З матеріалів справи не вбачається, що звернення позивача про сповіщення про результати розгляду його заяви було таким, що потребувало додаткового вивчення, а тому мало бути вирішено не пізніше п'ятнадцяти днів від дня його отримання (08.12.2017 року).

Тим більше, що ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, щодо повернення виконавчого документу, то таке рішення приймається протягом трьох робочих днів з дня його предявлення.

За таких обставин відповідач повинен був і мав об'єктивну можливість повідомити позивача про результати розгляду його заяви в частині сповіщення про направлення виконавчого листа до відповідного органу виконавчої служби у строку, що не перевищував 15 днів.

Не розгляд заяви у відповідній частині та ненадання позивачу відповіді колегія суддів вважає протиправною бездіяльністю, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Як свідчать матеріали справи суд першої інстанції ухвалив незаконне судове рішення. Так рішення ухвалене без дотримання норм матеріального права, оскільки до спірних правовідносин застосовано норми права, що не підлягали застосуванню.

Також судом першої інстанції недотримано вимоги процесуального законодавства, що виразилось в тому, що фактично суд не з'ясував повно та всебічно всіх обставин в адміністративній справі, взагалі не надав оцінки аргументам позивача.

Згідно статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції встановлені усі з вище перелічених підстав, колегія суддів скасовує судове рішення та ухвалює нове про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "26" лютого 2018 р. скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати неправомірними бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині ненадання інформації про підсумки розгляду заяви від 05.12.2017 року та прийняте рішення.

Зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати інформацію про підсумки розгляду заяви від 05.12.2017 року та прийняте рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Судове рішення прийнято та складено "21" травня 2018 р.