Справа № 815/1693/18
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1693/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Національної поліції в Одеській області про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Національної поліції в Одеській області про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні, зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Позов обґрунтований позивачем тим, що їй призначена пенсія з 12 грудня 2017 року за інвалідністю з врахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 останніх місяця служби перед звільненням (робота з таємними виробами, носіями, премія), проте до розрахунку пенсії не включені додаткові види грошового забезпечення: грошова допомога на оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні.

На підтвердження показників додаткових видів грошового забезпечення позивач надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку №40 від 10.01.2018 року разом із заявою про перерахунок пенсії, однак відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

За цією позовною заявою відкрито письмове провадження у відповідності до ст. 263 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву.

Відповідачем надано до суду та направлено позивачу відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки грошова допомога при звільненні та грошова допомога на оздоровлення мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби та для обчислення і перерахунку пенсії. Крім того, відповідач просить суд врахувати правову позицію Верховного Суду у справі № 286/2987/16-а (К/9901/1465/17), у яких суд дійшов висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення не враховується для перерахунку пенсії.

Від третьої особи надійшло клопотання, з якого вбачається, що останнім були вчинені всі дії, які передбачені для процедури нарахування пенсії ОСОБА_1 відповідно до норм чинного законодавства, зокрема, виготовлено та направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області всі необхідні документи відносно позивача.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 перед звільненням займала посаду старшого інспектора з особливих доручень архівного відділу управління режиму та технічного захисту інформації Головного управління Національної поліції в Одеській області, військове звання майор поліції.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 12 грудня 2017 року позивачу призначена пенсія за інвалідністю в розмірі 4703,29 грн., що підтверджується протоколом Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення пенсії ОСОБА_1 (аркуш справи 16).

З розрахунку пенсії вбачається, що при обчислення пенсії враховане грошове забезпечення позивача у такому складі: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці служби перед звільненням (робота з таємними виробами, носіями, док. премія).

Позивачем подана заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії, додатком до якої надана довідка про нараховане грошове забезпечення №40 від 10.01.2018 року (аркуш справи 13).

Згідно наданої довідки вбачається, що за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням позивачем отримані у складі грошового забезпечення суми, які не враховані на момент призначення пенсії, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 5300 грн. та одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 69847,36 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 05.02.2018 року заява позивача про перерахунок пенсії з довідкою №40 від 10.01.2018 року повернута без розгляду, із зазначенням про необхідність звернення позивачем з цього питання до ГУ НП в Одеській області (аркуш справи 12).

При цьому, відповідно до листа ГУ НП в Одеській області від 19.03.2018 року № 33/ Д-178/аз, позивачу повідомлено, що розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року, згідно якої пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісячно (аркуш справи 15).

Позивач не погодився з правомірністю відмови Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у перерахунку пенсії, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про визнання відмови відповідача в перерахунку пенсії протиправною та зобовязання відповідача вчинити дії щодо перерахунку пенсії.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до п. 3 розділу І, п. 13 розділу ІІ «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік надається матеріальна допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоровя, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше пяти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З наданої до суду позивачем довідки Головного управління Національної поліції в Одеській області про нараховане грошове забезпечення №40 від 10.01.2018 року вбачається, що з отриманої позивачем матеріальної допомоги на оздоровлення утриманий збір на єдиний соціальний внесок.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення поліцейських, з розміру якого обчислюється пенсія.

При цьому, одноразова грошова допомога при звільненні не є тою виплатою, з якої обчислюється пенсія з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 2 розділу І «Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1170 від 22.12.2010 року, одноразова грошова допомога військовослужбовцям при звільненні з військової служби є виплатою, на яку не нараховується єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема, військовослужбовців. Одноразова допомога при звільненні не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків та отримання її пов'язана саме з фактом звільнення зі служби.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові від 06.02.2018 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №761/28228/15-а, в якій містяться висновки щодо віднесення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також не віднесення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, одноразової грошової допомоги при звільненні.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на висновки Верховного Суду у справі № 286/2987/16-а (К/9901/1465/17), у яких суд дійшов висновку, що, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення не враховується для перерахунку пенсії, однак суд звертає увагу, що в цій справі мали місце обставини, за яких не підтверджено сплату єдиного соціального внеску з цієї суми.

Однак, в цій справі підтверджується довідкою №40 від 10.01.2018 року утримання збору на ЄСВ при виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про неправомірні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку позивачу пенсії з урахуванням такого виду грошового забезпечення, як грошова допомога на оздоровлення.

Крім того, задоволенню підлягає позовна вимога позивача в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення.

Однак, позовні вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням сум одноразової грошової допомоги при звільненні, а також зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, з урахуванням до складу грошового забезпечення одноразової грошової допомоги при звільненні, задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 65074) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014) про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні, зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ Перехідних положень КАС України учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.І. Свида

.