Справа № 308/5619/18
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5619/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й,

при секретарі судового засідання Віраг Е.М.,

за участі представника позивача Радь О.І.,

відповідача гр. Республіки Гамбія ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина Республіки Гамбія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

ГУ ДМС України в Закарпатські області звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до громадянина Республіки Гамбія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що в ході проведення профілактичних заходів щодо нагляду та контролю за виконанням законодавства у міграційній сфері у м. Ужгороді, 21 травня 2018 року виявлено гр. Республіки Гамбія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без документів на право проживання / перебування в Україні.

За порушення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме, встановленого факту перебування на Україні без законних на те підстав, 21.05.2018 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що того ж дня на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноваженою посадовою особою ГУДМС України в Закарпатській області винесено рішення №10 про примусове повернення з України ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, та роз'яснено відповідачу про зобов'язання покинути територію України у термін до 22.05.2018 року.

Станом на 22.05.2018 року вказане рішення про примусове повернення з України відповідачем не виконано, а відтак іноземець підлягає примусовому видворенню з території України.

Вказує, що відсутність у ОСОБА_3 документу, що посвідчує особу та дає право на виїзд з України є підставою для затримання та поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України.

22.05.2018 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подано позов про примусове видворення громадянина Республіки Гамбії ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на те, що у відповідача відсутній документ, який дає право на виїзд за кордон у встановленому порядку, тривале незаконне проживання на території України, позивач просить суд затримати громадянина Республіки Гамбія ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, та помістити в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

У судовому засіданні представник позивача позовні підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 21.05.2018 року в м. Ужгороді відповідача - громадянина Республіки Гамбія ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, було виявлено без документів на право проживання/перебування в Україні.

За порушення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме, встановленого факту перебування на Україні без законних на те підстав, 21.05.2018 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, що стверджується постановою ГУ ДМС у Закарпатській області серії ПН МЗК 031417 від 21.05.2018 року.

Рішенням уповноваженої посадової особи ГУ ДМС України в Закарпатській області № 10 від 21.05.2018 року вирішено примусово повернути за межі України громадянина Республіки Гамбія ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, та роз'яснено останньому про зобов'язання покинути територію України у термін до 21.05.2018 року.

Однак, станом на 22.05.2018 року відповідачем не виконано вищезазначене рішення про його примусове повернення за межі України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою - про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації. Фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Судом встановлено, що у відповідача відсутні документи, що дають право на виїзд з України, а відтак, неможливість ідентифікації відповідача перешкоджає початку процедури його примусового повернення чи видворення.

Згідно з приписами ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

За наведених обставин суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення та громадянина Республіки Гамбія ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, слід затримати з метою ідентифікації на строк до шести місяців

Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Гамбія ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації на строк до шести місяців.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко