Справа № 810/4179/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4179/17 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київгума» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці ДФС, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 14.11.2017 року № UA 125230/2017/010138/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 125230/2017/00151;

- зобов'язати Київську митницю ДФС провести митне оформлення товару за заявленою ТОВ «Київгума» митною вартістю товару згідно з митною декларацією №UA125230/2017/755458.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 14.11.2017 року № UA 125230/2017/010138/2. Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA125230/2017/00151. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» (ідентифікаційний код 35115248, місцезнаходження: 07403, Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 127) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Київської митниці ДФС (ідентифікаційний код 39470947, місцезнаходження: 08307, Київська область, м. Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль») судовий збір у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволені позову посилаючись на те, що додані позивачем до митної декларації документи не містять всіх відомостей, що підтверджують задекларовані числові значення складових митної вартості.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01 березня 2017 №21/3-17 на адресу ТОВ «Київгума» згідно з Угодою № 20 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01 березня 2017 року №21/3-17 та Рахунком №76а/2017 від 07.11.2017 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01 березня 2017 року №21/3-17, компанією SKANVIC CHEM OU (Естонія) було здійснено поставку натурального каучуку марки SVR 3L на суму 12 694,50 доларів США за ціною 2015 доларів США за тону, у кількості 6,3 тон.

Зазначений товар заявлено до митного оформлення позивачем шляхом електронного декларування (митна декларація №UA 125230/2017/755458 від 13.11.2017).

Позивачем з метою розмитнення товару, разом з митною декларацією від 13.11.2017 №UA 125230/2017/755458 було подано відповідачу наступні документи:

1) зовнішньоекономічний договір (контракт) №21/3-17 від 01.03.2017, згідно з яким:

- Продавець (SKANVIK CHEM OU (Естонія)) зобов'язаний протягом 2017-2018 років поставити, а Покупець (ТОВ «Київгума») прийняти та оплатити сировину, матеріали, обладнання для власного виробництва, в подальшому - товар, найменування та кількість якого буде фіксуватися у відповідній угоді на кожну окрему партію, в порядку та на умовах, зазначених в цьому контракті. (п.п.1);

- ціна на товар буде фіксуватися у відповідній угоді до контракту на кожну окрему партію (п.п.2.1.);

- умови та строки поставки товару погоджуються сторонами та фіксуються у відповідній угоді на кожну окрему партію (п.п. 3.1.);

- умовами платежу є 100% оплата вартості товару протягом 90 днів з дати отримання товару, підтвердженням якої є відмітка на товаротранспортній накладній (п.п. 4.1.). Розрахунок має бути здійснений на користь SKANVIK CHEM OU (Естонія) (п.п. 4.2.). Валюта платежу буде фіксуватися у відповідній угоді на кожну окрему партію товару (п.п. 4.3.).

2) угоду від 07 листопада 2017 року № 20 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.03.2017№21/3-17, якою визначено якісні та кількісні характеристики товару, що підлягає поставці та його вартість, зокрема:

- Продавець поставить, а Покупець прийме та оплатить партію товару для власного виробництва: натуральний каучук марки SVR 3L у кількості 6,300 тони;

- ціна на товар встановлюється в доларах США, базис поставки - DAP Бровари, України (Інкотермтс 2010) та складає 2015,00 долара США за одну тону.

3) рахунок (інвойс) від 07.11.2017 №76а/2017 на суму 24 961,50 доларів США, з яких 12694,50 доларів США підлягає сплаті за натуральний каучук марки SVR 3L у кількості 6,3 тон (5 дер.ящиків вагою по 1260 кг. нетто/1360 кг. брутто, код ТН ВЕД 40012200), за ціною 2015 доларів США за тону.

Умовами платежу є оплата 100% вартості товару протягом 90 календарних днів з дати поставки товару, яка підтверджується відміткою у товаротранспортній накладній.

4) міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) 081117, в якій зазначено інформацію щодо товару, який постачався Позивачеві за рахунком (інвойсом) від 07.11.2017 №76а/2017, а саме натуральний каучук марки SVR 3L, код ТН ВЕД , вагою брутто (кг) 6800,00.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої у ЕМД митної вартості, митний орган направив позивачеві електронне повідомлення, у якому зазначив, що під час контролю правильності визначення митної вартості було встановлено відсутність у документах, приєднаних до ЕМД, всіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Посилаючись на положення частини 2 статті 53 Митного кодексу України, митний орган запропонував надати додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, а саме: виписку з бухгалтерської документації; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; договір з третіми особами, пов'язаний з договором на поставку; прайс-лист виробника; митну декларацію країни відправлення, де зазначена ціна товару та її переклад; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вказаний запит позивач додатково направив митному органу наступні документи

1) прайс-лист виробника товару;

2) біржові котировки щодо вартості товару;

3) інвойс (COMMERCIAL INVOICE) від 10.08.2017 до зовнішньоекономічного договору (контракту) VS17-472/VRC/17;

4) платіжні документи SKANVIK CHEM OU, Estonia № 98 від 28.08.2017 та №39 від 2.08.2017;

5) експортну декларацію країни відправлення 20.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС було прийняте оскаржуване рішення про коригування митної вартості від 14.11.2017 № UA 125230/2017/010138/2, згідно з яким відповідач, застосувавши метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 2б), заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації від 13.11.2017 № UA 125230/2017/755458, скорегував з 2,015 дол. США за один кілограм до 2,750 дол. США за один кілограм.

Обґрунтовуючи підстави не прийняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у оскаржуваному рішенні зазначив, що надані позивачем документи не містять всіх даних відповідно до обраного методу. При цьому, надані додатково документи не підтверджують об'єктивно та достовірно заявлену митну вартість.

Скоригована відповідачем митна вартість товару базується на інформації про вартість товару, що імпортувався за іншими митними деклараціями, а саме: від 08.08.2017 №125230/2017/753605, від 11.09.2017 №125230/2017/754218.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Київська митниця ДФС видала позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125230/2017/00151.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Згідно з частинами другою та третьою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин другої, третьої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару відповідач дійшов до висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, не містять всіх даних на підтвердження обраного декларантом методу визначення митної вартості (не містять всіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості). Надані додатково документи не підтверджують об'єктивно та достовірно заявлену митну вартість.

Надісланий митним органом електронний запит не містить будь-якої інформації, що дозволяла б з'ясувати, які саме відомості про складові числового значення митної вартості відсутні або не підтверджуються поданими позивачем документами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач вказує на те, що позивачем не було подано до митного органу сертифікат походження контрактної продукції та копію експортної декларації.

07.09.2017 року між позивачем та SKANVIK CHEM OU, Estonia (Продавець) було укладено Доповнення №3 до контракту №21/3-17 від 01.03.2017, згідно з яким, п.п. 8.1. викладено у новій редакції, зокрема: « 8.1. Продавец должен предоставить Покупателю следующие документы:

…информацию о происхождении товара, которая может быть указана в инвойсе Продавца или в Сертификате происхождения товара Производителя….».

Позивачем під час розмитнення товару у графі 44 ЕМД від 13.11.2017 №UA 125230/2017/755458 під кодом 0862 було зазначено рахунок (інвойс) №76а/2017 від 07.11.2017, в якому міститься інформація про державу походження товару.

В частині не подання до митного органу позивачем копії експортної митної декларації, слід зазначити наступне.

Пунктом 8.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) передбачено, що Продавець має надати Покупцеві копію експортної митної декларації.

У позивача є в наявності копія експортної митної декларації Продавця 17ЕЕ1210ЕЕ73112062 від 08.11.2017, згідно з якою позивачеві було відправлено натуральний каучук за кодом ТН ВЕД 40012200 (графа 33) вагою нетто 6300,00 (кг) (графа 38) та вагою брутто 6800,00 (кг) (графа 35), а у графі 44 під кодом №380 міститься посилання на вищезазначений інвойс 76а/2017 від 07.11.2017 та під кодом №730 міститься посилання на міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) 081117.

Крім того, суд першої інстанції вірно вказав, що банківські платіжні документи від 02.08.2017 року №39 та від 28.08.2017 року №98 є документами, які підтверджують оплату SKANVIK CHEM OU (Естонія) (Продавець за зазначеними зовнішньоекономічним договором (контрактом)) інвойсу VS17-472 та VS17-471 за Контрактами №№VS17-472 та VS17-471 від 01.08.2017 року, тобто, є додатковими документами, які підтверджують виконання третіми особами зобов'язань за відповідними контрактами.

Твердження апелянта про те, що заявлена позивачем під кодом 9610 декларація країни відправлення №20 від 10.08.2017, яка надана без урахування ст.254 МК України є необґрунтованими, оскільки дана декларація наявна в матеріалах справи та була надана відповідачем з перекладом, про що свідчить код 9610, зазначений у Доповненнях до МД від 13.11.2017 №UA 125230/2017/755458.

Каучук марки SVR 3L позивачем імпортувався відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 01.03.2017 року № 21/3-17 та додаткової угоди, відповідно до яких вартість каучуку марки SVR 3L становить 2,015 дол. США за один кілограм.

На виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 01.03.2017 №21/3-17 та додаткової угоди, компанією Scanvic Chem OU було виставлено позивачеві інвойс від 07.11.2017 №76а/2017 на загальну суму 24 961, 50 дол. США.

Таким чином, документами, поданими до митного оформлення товарів, підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару - каучуку марки SVR 3L у розмірі 12694, 50 дол. США базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано відзначено про надання позивачем митниці належного та достатнього пакету документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена. У зв'язку з цим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення митниці про коригування митної вартості та картки відмови.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено 17 травня 2018 року.