Справа № 820/751/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/751/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Гуцала М.І.

суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2018, суддя Тітов О.М., (повний текст складено 28.02.18) по справі № 820/751/18

за позовом ОСОБА_1

до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним рішення Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців, зобовязати перерахувати пенсію державного службовця з 01.06.2017 та виплатити її в повному обсязі без обмеження.

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 28.02.2018 у задоволенні адміністративного позову відмовив. В обгрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що після набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII) пенсії, призначені за статтею 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ), не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючих державних службовців.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу з вимогами про скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду та визнати протиправним рішення Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 04.10.2017 щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця з 01.06.2017, зобовязавши відповідача перерахувати їй пенсію державного службовця з 01.06.2017, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 № 353 на підставі інформації щодо складових заробітної плати, з включенням до складових заробітної плати усіх складових заробітної плати, а також врахувати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріально-побутових питань, надбавки із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її виходу на пенсію (83%) та виплатити її в повному обсязі без обмеження.

На підтвердження правомірності своїх вимог посилається на висновки Конституційного Суду України, викладені у рішенні від 15.05.1997, від 19.04.2000 № 6-рп/200, від 22.09.2005 № 5-рп/2005, стверджуючи про невідповідність Конституції України нормативно-правових актів, які обмежують її право на перерахунок пенсії. На думку заявника апеляційної скарги такі нормативні акти не можуть бути покладені в основу прийнятого судового рішення.

На апеляційну скаргу Слобожанським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова надано відзив, в якому наведені аргументи незгоди з вимогами апеляційної скарги. Зокрема, посилається на норми Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, яким перерахунок пенсії не передбачено. Також, стверджує про неможливість врахування при обчисленні пенсії позивача таких одноразових виплат як матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Відповідач просить рішення Харківського окружного адміністративного суду залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Від позивача заперечень на відзив відповідача не надходило.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Суд апеляційної інстанції переглянувши в порядку письмового провадження судове рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, з'ясувавши повноту фактичних обставин та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Слобожанському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію відповідно до Закону України від 16.12.1993 за № 3723-ХІІ.

04.10.2017 позивач звернулася до Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 №353 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 та визнані такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України» та надала інформацію щодо складових заробітної плати від 21.08.2017 № Н-9 28207/1-17-08-39.

Рішенням відповідача від 11.10.2017 було відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з 01.08.2017 по заяві від 04.10.2017 по наданій довідці станом на 01.08.2017, яка видана Адміністрацією Основ'янського району Харківської міської ради від 21.08.2017 № 51.

Відповідно до ч. 2 та 5 ст. 37 Закону № 3723-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16.01.2003 № 432-IV) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція ст. 37 Закону № 3723-XII (чинного станом на дату призначення пенсії) існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України від 28.12.2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ст. 37-1 Закону № 3723-XII (в редакції, чинній до 01.01.2015) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

При цьому, 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі Закон №76-VIII), згідно якого ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання в період з 01.01.2015 по 01.12.2015 знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України Про державну службу № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується управлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується управлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України №1013 не містить.

Отже, з 01.12.2015 по 01.05.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за ст. 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому чинна у зазначений період редакція ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

Крім того, 10.12.2015, було прийнято нову редакцію Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу (далі Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016, у звязку з чим положення Закону України від 16.12.1993 №3723-XII Про державну службу частково втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Мотиви та доводи, наведені у апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що чинним на час звернення позивача за перерахунком пенсії законодавством не було передбачено можливість такого перерахунку у звязку з підвищенням заробітку працюючим державним службовцям.

Посилання позивача на порушення норм Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, оскільки ні Закон №76-VIII, яким статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, ні стаття 90 Закону №889-VIII (в якій закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування) не визнані неконституційними, а тому підлягали виконанню відповідними субєктами.

Посилання позивача в обґрунтування апеляційної скарги на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися також є безпідставним і висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд України у постановах від 07.11.2017 у справі № 21-953а17, а також Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 у справі № 359/5905/16-а вже висловлювали правову позицію стосовно відсутності правових підстав перерахунку з 01.12.2015 пенсії державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" та у рішенні від 03.06.2014 у справі "Великода проти України", згідно якої здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Також, у рішенні "Великода проти України" Європейський суд з прав людини наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, яке відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 по справі № 820/751/18 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 21.05.2018.