Справа № 265/2986/18
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2986/18
Провадження №2-а/265/165/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування поданої позовної заяви вказував на те, що 14 березня 2018 року адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Згідно даної постанови 13 лютого 2018 року спеціалістами інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя виявлено, що ТОВ «ТБ «Олеандр» на якому він працює директором, не укладено договір з районною адміністрацією Маріупольської міської ради на утримання в належному стані магазину «Продукти - 27» по вулиці Першотравневій, 70 та магазину «Продукти - 83» по вулиці Переможній, 38. На засіданні адміністративної комісії він присутнім не був, постанову отримав поштою 22 березня 2018 року. Вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам закону та винесена з його порушенням. На підставі викладеного, просить постанову № 442 від 13 лютого 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності визнати незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки склад правопорушення відсутній.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву по розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Демидова І.І. надала суду відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує проти позову, посилаючись на те, що відповідно до підпунктів 6.4.25, 6.4.26 пункту 6.4 розділу 6 Правил передбачено, що підприємства, установи та організації, громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності у сфері благоустрою міста зобов'язані: укласти з районною адміністрацією Маріупольської міської ради або селищною радою договір на утримання у належному стані об'єкту благоустрою території міста Маріуполя. Районній адміністрації, селищній раді у договорі на утримання в належному стані об'єкту благоустрою необхідно вказати чіткі межі закріпленої за підприємством, організацією, установою, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності території об'єкту благоустрою. Таким чином, норма щодо обов'язку укласти договір із районною адміністрацією Маріупольської міської ради договору на утримання об'єкту благоустрою встановлена рішенням маріупольської міської ради від 21.06.2011 №6/8-616 із внесеними змінами до нього рішенням від 23.12.2016 №7/14-1099. Вказане рішення є чинним, а тому обов'язковим до виконання всіма розміщеними на території міста Маріуполя органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування їх посадовими та службовими особами, органами самоорганізації населення, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території міста Маріуполя. Враховуючи вищенаведене, посилання позивача на те, що обов'язок укладення договору на утримання об'єкту благоустрою нормативно неврегульований, є безпідставним. Крім того, відповідно до положень ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на Позивача було накладено адміністративне стягнення у розмірі 850 грн., що є мінімальним. Адміністративна комісія розглядає справи на засіданнях, що проводяться не менше двох разів на місяць. Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа може розглядатися лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. А тому постанова Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №442 від 14.03.2018 року, є законною, обґрунтованою та відповідає наданій компетенції.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 лютого 2018 року з 10:30 до 10:40 спеціалістами інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя був складений протокол № 000245 про адміністративне правопорушення за статтею 152 КУпАП за те, що не укладено договір з районною адміністрацією Маріупольської міської ради договір на утримання в належному стані об'єкту благоустрою території міста Маріуполя - магазину «Продукти-27» по вулиці Першотравневій, 70 та магазину «Продукти-83» по вулиці Переможній, 38, що є порушення ст. 152 КУпАП та п.6.4.25 та п.6.4 розділ 6 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради від 21 червня 2011 р. № 6/8-616, від 16 квітня 2013 р. № 6/11-962 та від 23 січня 2016 р. № 7/14-1099.

14 березня 2018 року Адміністративною Комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради було прийнято постанову № 442, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 850 гривень.

Згідно ст.152 КУпАП порушення, зокрема, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян суб'єктів підприємницької діяльності від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В частині 1 статті 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Стаття 6 у ч. 1 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії виконавчих органів сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачені статтею 152 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності дотриманий передбачений законом процесуальний порядок. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000245 від 13 лютого 2018 року, та долучених до них матеріалів позивач не уклав договір з районною адміністрацією Маріупольської міської ради договір на утримання в належному стані об'єкту благоустрою території міста Маріуполя, чим порушив правила благоустрою території м. Маріуполя.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

Статтею 18 частиною 2 Закону України Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що ідприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об'єкти благоустрою (їх частини);

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

У п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» також наголошується, що затвердження правил благоустрою територій населених пунктів є повноваженням сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до п.1.1 Правил благоустрою м. Маріуполя передбачено, що Правила є місцевим нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання території об'єктів благоустрою міста Маріуполя, визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні основи благоустрою міської території.

Правила є обов'язковими для виконання всіма розміщеними на території міста Маріуполя органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування їх посадовими та службовими особами, органами самоорганізації населення, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території міста Маріуполя (пункт 1-.2).

Також п. 1.5. передбачено, що правила містять загальнообов'язкові на території міста норми, порушення яких тягне за собою адміністративну відповідальність на підставі ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до підпунктів 6.4.25, 6.4.26 пункту 6.4 розділу 6 Правил благоустрою території міста Маріуполя передбачено, що підприємства, установи та організації, громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності у сфері благоустрою міста зобов'язані: укласти з районною адміністрацією Маріупольської міської ради або селищною радою договір на утримання у належному стані об'єкту благоустрою території міста Маріуполя. Районній адміністрації, селищній раді у договорі на утримання в належному стані об'єкту благоустрою необхідно вказати чіткі межі закріпленої за підприємством, організацією, установою, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності території об'єкту благоустрою.

На підставі ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, сільські, селищні, міські ради утворюють інспекції з благоустрою населених пунктів. Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами шляхом проведення перевірок території.

Враховуючи, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій, а позивачем належних доказів, які б спростовували складені відносно нього протокол та постанову по справі про адміністративне правопорушення суду не надано, суд прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних доказів, та вищенаведені норми законодавства, суд приходить до висновку про те, що порушення ОСОБА_1 п.п. 6.4.25 п. 6.4 Розділу 6 Правил благоустрою території міста Маріуполя, та відповідно скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАП України, мало місце, оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень адміністративної комісії, та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним та притягнення до відповідальності.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18 травня 2018 року.

Суддя Костромітіна О.О.