Справа № 808/3584/17
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2018 рокусправа № 808/3584/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Малиш Н.І.

судді: Баранник Н.П. Щербак А.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року (суддя 1-ї інстанції Конишева О.В., дата ухвалення 14.02.2018р., місце ухвалення - м. Запоріжжя) у справі № 808/3584/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку про нарахування плати за проїзд, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, до Управління Укртрансбезпеки у Харківський області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку про нарахування плати за проїзд від 31 жовтня 2017 року (а.с. 20-29).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням правил зупинки транспортного засобу, відсутністю належних доказів навантаження на другу ось, а у разі наявності порушення, нездійснення відповідачем затримання транспортного засобу, як це передбачено законодавством, що може слугувати про відсутність порушення з боку перевізника.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018р. позов задоволено.

На вказане рішення суду відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не залучено до участі в справі Держану службу України з безпеки на транспорті, оскільки Управління Укртрансбезпеки у Харківський області є структурним підрозділом останньої та не є юридичною особою, щодо суті порушення, судом першої інстанції не надано належної оцінки всім обставинам у справі, порушення мало місце, це вбачається зокрема з чеку зважування.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Учасники процесу в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, повідомлені про день та час розгляду справи, а тому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи розрахунок прийшов до висновку зокрема про відсутність належним чином оформлених доказів - навантаження на осі транспортного засобу із перевищенням маси.

Колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в період з 31.10.2017 по 02.11.2017 водій вантажного автомобіля марки MAN модель 18224 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2, який перебуває з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач) у трудових відносинах, здійснював перевезення товарів за маршрутом м.Запоріжжя, м.Кулиничі, м.Харків, що підтверджується подорожнім листом №009781 від 31.10.2017 та товарно-транспортними накладними №№ 2343, 2244 від 31.10. 2017 року.

Даний вантажний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває у позивача на підставі нотаріально посвідченого договору оренди транспортного засобу від 28 липня 2016 року при цьому перевезення здійснювалося на підставі договору доставки вантажів автомобільним транспортом в міському та міжміському сполученнях №2 від 03.01.2017, який був укладений між мною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бімаркет".

Під час перевезення товарів за вищевказаним маршрутом на ділянці автомобільної дороги М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 19 км водія вантажного автомобіля ОСОБА_2 31.10. 2017 зупинили посадові особи управління Укртрансбезпеки у Харківській області (Відповідач) з метою проведення габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля марки MAN модель 18224 реєстраційний номер НОМЕР_1.

За результатами габаритно-вагового контролю надано вагову квитанцію № 09821 від 31.10.2017 згідно якої, навантаження на першу ось становить 6,35т, а на другу - 12,35т кг і фактична повна маса - 18,7т та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0023059 від 31.10.2017, згідно якої навантаження на першу ось складає 6,35т і фактична повна маса 18,7т та на підставі цих документів складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0010059 від 31.10.2017 про перевищення вантажним автомобілем осьового навантаження на другу ось при нормативно допустимому в 11т, фактично - 12,35т та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 31.10.2017 у розмірі 240,57 євро. Вказаний розрахунок складено за маршрутом м. Запоріжжя - м. Харків протяжністю 297 км.

Позивач не погодившись зокрема з порушенням звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Крім того, статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту - Положення).

Відповідно до п.1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п.1 п.4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.п.15, 27 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 8 Положення визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (далі по тексту - Порядок №879).

Пунктом 3 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Таким чином, Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті та її посадові особи уповноважені відповідно до Положення та Порядку №879 здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з ч.3 п.2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.12.2013 року № 1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 215/24992, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

- здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422;

- видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

- складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Так, згідно п. 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Згідно п. 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Таким чином, вказані норми законодавства зазначають, що габаритно-ваговий контроль є документальним і точним, а за результатами такого контролю водієві видається довідка.

З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2017р. на ділянці автомобільної дороги М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 19 км уповноваженими особами Відповідача було здійснено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки MAN модель 18224 реєстраційний номер НОМЕР_1, водієм якого був працівник Позивача (а.с. 8, 9).

За результатами такого контролю надана вагова квитанція № 09821 від 31 жовтня 2017 року, згідно якої навантаження на першу ось становить 6,35т, а на другу - 12,35т і фактична повна маса - 18,7т. Дана вагова квитанція складена на автомобіль марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_2, хоча фактично автомобіль який перевірявся НОМЕР_1 (а.с.19).

Суд першої інстанції зазначив, що невірне зазначення держаного номеру транспортного засобу можна вважати технічною помилкою, з чим також погоджується і колегія суду апеляційної інстанції проте результати габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті зазначаються у довідці, яка видається водієві транспортного засобу, проте в довідці наданій уповноваженими особами відповідача не зазначені такі результати габаритно-вагового контролю.

Згідно довідки №0023059 від 31.10.2017р., що міститься в матеріалах справи, відсутні результати навантаження на другу ось (а.с. 8).

Таким чином Довідка не містить всіх показників навантаження на осі транспортного засобу Позивача, квитанція має невірне зазначення держаного номеру транспортного засобу, що була видана Позивачу, про це Позивач зазначав у своїй позовній заяві, проте Відповідачем не було надано доказів на спростування зазначеного та доведення про вірність встановленого порушення.

Враховуючи викладене, документи, що складені за результатами здійснення габаритно-вагового контролю не містять доказів порушення, а тому на думку колегії суду не можуть бути підставою для складення розрахунку, а тому суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про його скасування.

Проте посилання суду першої інстанції на не вчинення відповідачем інших дій, а саме - щодо затримання транспортного засобу та приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, є помилковими, оскільки затримання транспортного засобу здійснюється працівниками поліції, що визначено в ст. 265-2 КУпАП, а приведення габаритно-ваговоих параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб є саме правом водія, а не обов'язком уповноважених осіб Відповідача у спонуканні здійснити власником транспортного засобу такі дії, у відповідності до п. 23 Порядку №879.

Проте зазначені висновки не призвели до невірного розгляду справи щодо оскарження розрахунку.

Проте є вірними посилання відповідача, що відповідач є структурним підрозділом Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, не є юридичною особою, відповідно до Постанови КМУ від 26.06.2015р. №592. Проте суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості, у відповідності до ст. 48 КАС України, здійснити заміну сторони.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням доводів апеляційної скарги, підстав для скасування рішення суду першої не вбачається.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 808/3584/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку про нарахування плати за проїзд - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 21 травня 2018року.

Головуючий суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак