Справа № 461/2353/18
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2353/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Збожної О.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про скасування постанови,

встановив:

позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.204 КУпАП серії ПН МЛВ №073341, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування заявленого позову позивач покликається на те, що оскаржуваною постановою її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Однак, оскаржувана постанова є необґрунтованою та незаконною, оскільки позивач не мала жодних повноважень діяти від імені іноземця громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Бассаса, оскільки останній не видавав їй довіреність на представництво його інтересів при знятті з реєстрації місця проживання. Трудові відносини між АО «ОСОБА_5, Коломієць та партнери» та іноземцем були припинені 02.01.2018 року про що вчасно було повідомлено міграційну службу. Крім того, незважаючи на те, що міграційна служба зобовязана самостійно повідомити іноземця про скасування посвідки на тимчасове проживання, АО «ОСОБА_5, Коломієць та партнери» добросовісно повідомило громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Бассаса про прийняте рішення та необхідність зняття з реєстрації.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просять позов задоволити. Крім цього, додатково вказали, що позивач не є субєктом даного правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак, відповідно до вимог ч.3 ст. 205 КАС України його неявка не є перешкодою для слухання справи по суті.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та її представника, оцінивши надані суду докази, суд приходить до наступного.

Як видно з постанови ПН МЛВ №073341 від 21.03.2018 року /а.с.3/, 21.03.2018 року у м.Львові по вул.Словацького, 1 о 11.45 год. зафіксовано порушення посадовою особою АО «ОСОБА_5, Коломієць та партнери» ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а саме не вжито заходів щодо своєчасності зняття з реєстрації місця проживання гр.ОСОБА_6 ОСОБА_4 Бассаса та не здана посвідка, відповідно до довіреності №03-07/2017 від 03.07.2017р., ОСОБА_5 як голова АО уповноважив ОСОБА_1 представляти інтереси громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Бассаса в ГУ ДМС України у Львівській області, а також реєстрацією місця проживання в Україні.

Відповідно до приписів ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства.

У разі подання заяви представником особи додатково подаються:

документ, що посвідчує особу представника;

документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).

Особа може доручити в установленому законодавством порядку подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання відповідній посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), обєднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку за місцем її проживання.

Згідно ч.ч.1,2 п.20 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 28.03.2012р. №251, копія рішення про відмову у видачі посвідки або скасування посвідки на тимчасове проживання видається територіальним органом або підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві та особі без громадянства під розписку або надсилається рекомендованим листом таким особам і приймаючій стороні не пізніше ніж протягом пяти днів з дня його прийняття.

Особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання, повинна здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України протягом місяця з дня отримання копії такого рішення. Особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 3 пункту 19 цього Порядку, повинна здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України протягом місяця з дня звільнення від відбування покарання.

Як видно з диспозиції ст.204 КУпАП, відповідальність настає за порушення посадовими особами підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності, у тому числі іноземних суб'єктів господарської діяльності, що діють на території України, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, встановленого порядку працевлаштування, прийняття на навчання іноземців та осіб без громадянства, надання їм житла, а також інші порушення, якщо вони будь-яким чином сприяють іноземцям та особам без громадянства в ухиленні від виїзду з України після закінчення терміну перебування або спрямовані на їх незаконну реєстрацію, оформлення документів на проживання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не є посадовою особою АО «ОСОБА_5, Коломієць та партнери», а відтак і не може бути субєктом відповідальності за ст.204 КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивачу не видавалась довіреність, яка б уповноважувала її на представництво інтересів громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Бассаса в ГУ ДМС України у Львівській області.

Наведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, представник відповідача в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування доводів позивача, а відтак таким недовіряти чи ставити їх під сумнів у суду немає підстав.

Також, як видно з матеріалів справи, 11.01.2018 року голова АО «ОСОБА_5, Коломієць та партнери» звернувся до ГУ ДМС України у Львівській області із клопотанням про скасування іноземцю посвідки на тимчасове проживання в Україні та рішенням від 16.01.2018 року така скасована /а.с.6,8/.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинності обовязок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд не бере до уваги дані зазначені у постанові, оскільки відповідачем в судовому засіданні не доведено обставин, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність оскаржуваної постанови та вважає, що дану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.204 КУпАП серії ПН МЛВ №073341.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.204 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя: Стрельбицький В.В.