Справа № 754/10090/17
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/179/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря судового засідання Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ЛОУПФУ в м. Києві) про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивач перебуває на обліку в ЛОУПФУ в м. Києві та з 19.06.2017 року отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Чоловік позивача був ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Статус ліквідатора отримав у зв'язку з тим, що в 1986 році в період з 12.06.1986 року по 16.06.1986 року з основного місця роботи у ЮА-45/п-7 (МВД СССР) відряджався у зону відчуження для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вперше вийшов на пенсію в 1993 році згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія була призначена в розмірі фактичних збитків які склали 80% відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії II групи інвалідності відповідно до постанови КМУ від 22.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідокЧорнобильської катастрофи». Тобто, на час призначення пенсії первинні документи існували, тому що обчислення пенсії відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється на підставі довідок про заробітну плату за періоди роботи в зоні відчуження, які відповідно до ст. 15 вказаного Закону, видаються установами та організаціями на підставі первинних документів: довідки про періоди перебування в зоні, табелі обліку робочого часу за періоди роботи в зоні. Пенсію було обчислено на підставі довідки №47 від 22.03.1993 року, виданої ОСОБА_3 (померлому чоловіку позивача) Управлінням Внутрішніх справ виконавчого комітету Ради депутатів трудящих - Установа ЮД-43/П-7 (МВСУРСР) про заробітну плату в зоні ЧАЕС за період роботи з 12.06.1986 року по 16.06.1986 року.

Таким чином, як зазначає позивач, в ОСОБА_2 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві є довідка, по якій була нарахована пенсія її померлому чоловікові, що відповідає всім нормам ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та листу Міністерства соціального захисту населення від 27.02.1996 року 013-2. Більше того, по цій довідці більше 20 років померлому чоловікові позивача виплачувалась пенсія.

01.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача ЛОУПФУ в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника, на підставі довідки №47 від 22.03.1993 року, виданої ОСОБА_3 Управлінням внутрішніх справ виконавчого комітету Ради депутатів трудящих - Установа ЮД-43/П-7 (МВСУРСР) про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження з 12.06.1986 року по 16.06.1986 року, з розрахунку 50% від середньомісячного заробітку в розмірі 12634 грн. 93 коп.

02.08.2017 року листом №11950/09/М-1069 відповідач через представника повідомив позивача, що загальний розмір пенсії годувальника складав 3900,41 грн. За матеріалами пенсійної справи пенсія обчислена, виходячи з середньомісячного заробітку, одержаного годувальником за роботу в зоні відчуження за період з 26.04.1986 року по 27.04.1986 року в розмірі 0,00826 грн. Крім того, зазначено, що стосовно питання щодо обчислення пенсії, з урахуванням довідки про заробітну плату за №47 від 22.03.1993 року померлому чоловіку позивача ОСОБА_3 були надані обґрунтовані роз'яснення у відповідному листі.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки №47 від 22.03.1993 року, виданої ОСОБА_3 Управлінням внутрішніх справ виконавчого комітету Ради депутатів трудящих - Установа ЮД-43/П-7 (МВСУРСР) про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження з 12.06.1986 року по 16.06.1986 року, з розрахунку 50% від середньомісячного заробітку в розмірі 12634 грн. 93 коп., ОСОБА_1 вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просить суд:

1. Прийняти адміністративний позов для розгляду.

2. ЛОУПФУ в м. Києві зобов'язати з 19.06.2017 року провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки №47 від 22.03.1993 року, за період його роботи в зоні відчуження з 12.06.1986 року по 16.06.1986 року з розрахунку 50% від середньомісячного заробітку 12634,93 грн.

Відповідно до відзиву відповідача на адміністративний позов, ЛОУПФУ в м. Києві через представника просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи померлого чоловіка ОСОБА_1 (ОСОБА_3) відсутні первинні документи того часу (1986 року). Також, відповідно до довідки за №517 від 22.03.1993 року, померлий чоловік ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 12.06.1986 року по 16.06.1986 року, заробітна плата зазначена у сумі 0,02435 за червень місяць 1986 року, а не за 5 днів роботи по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, крім того, відповідно до вищезазначеної довідки, в складі установи 10-45/П-7 МВС УРСР завірено печаткою «Лечебно-трудовой профилакторий УВД Киевской области» та не вказано номер та дату видачі, штамп організації. У зв'язку з чим, Управлінням було направлено запити від 24.04.2012 року та від 14.06.2012 року до Міністерства внутрішніх справ ГУ МВС України в Київській області з проханням терміново надіслати копію особового рахунку на грошове забезпечення за червень 1986 року для підтвердження заробітної плати за роботу в зоні Чорнобильської АЕС, а саме, окладу, надбавок за звання, за вислугу, а також довідку за формою 122 про періоди перебування в зоні відчуження. Відповідь на вказані запити не надійшла. Оскільки до Управління померлим чоловіком ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не було надано зазначених вище документів, ОСОБА_3 було переведено на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в твердих нормах з 01.11.2012 року (без врахування заробітної плати в зоні відчуження) до надання довідок встановленого зразка згідно вимог чинного законодавства.

Так, на час призначення пенсії ОСОБА_3 не було надано первинних документів та не враховувалася довідка про заробітну плату за №47 від 22.03.1993 року, тому здійснити перерахунок пенсії відповідно до даної довідки в Управління немає підстав, оскільки відсутні первинні документи та довідка №47 від 22.03.1993 року не враховувалась при призначенні пенсії померлого чоловіка ОСОБА_1 З огляду на викладене, відповідач через представника зазначає про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1, оскільки відсутні первинні документи.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд про їх задоволення.

Від представника відповідача ЛОУПФУ в м. Києві - Садової О.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, відповідно до змісту якої проти позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві, просила суд ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.4 ст. 229 КАС України.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд дійшов до переконання про задоволення адміністративного позову повністю за наступних підстав.

Позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено другу групу інвалідності безстроково з 01.06.2001 року, що підтверджується копією довідки МСЕК серії КИЕ-1 №049602 (а.с. 13).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, 20.03.1984 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб, про що у Відділі РАЦС Мінського району м. Києва зроблено актовий запис №375 (а.с. 16).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Відповідно до копії посвідчення НОМЕР_4, ОСОБА_1 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою (а.с. 14).

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ЛОУПФУ в м. Києві та з 19.06.2017 року отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника в розмірі фактичних збитків відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

01.08.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника на підставі довідки №47 від 22.03.1993 року, виданої ОСОБА_3 Управлінням внутрішніх справ виконавчого комітету Ради депутатів трудящих - Установа ЮД-43/П-7 (МВС УРСР) про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження з 12.06.1986 року по 16.06.1986 року, з розрахунку 50% від середньомісячного заробітку в розмірі 12634 грн. 93 коп.

Листом ЛОУПФУ в м. Києві №11950/09/М-1069 від 02.08.2017 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії та повідомлено про те, що загальний розмір пенсії годувальника складав 3900,41 грн. За матеріалами пенсійної справи пенсія обчислена, виходячи з середньомісячного заробітку, одержаного годувальником за роботу в зоні відчуження за період з 26.04.1986 року по 27.04.1986 року в розмірі 0,00826 грн. Крім того, зазначено, що стосовно питання щодо обчислення пенсії, з урахуванням довідки про заробітну плату за №47 від 22.03.1993 року померлому чоловіку позивача ОСОБА_3 були надані обґрунтовані роз'яснення у відповідному листі.

Вищезазначені дії ЛОУПФУ в м. Києві позивач вважає протиправними.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Частиною 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами ч.1 ст. 37 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

У відповідності до ч.1 ст. 38 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Відповідно до ч.1 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв'язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що розмір матеріального забезпечення членів сім'ї (пенсії) залежить від розміру пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Суд критично оцінює твердження сторони відповідача про те, що пенсія померлому чоловіку позивача ОСОБА_3 була розрахована без урахування довідки №47 від 22.03.1993 року, виданої ОСОБА_3 Управлінням внутрішніх справ виконавчого комітету Ради депутатів трудящих - Установа ЮД-43/П-7 (МВС УРСР) про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження з 12.06.1986 року по 16.06.1986 року, а також, що загальний розмір пенсії годувальника складав 3900,41 грн., виходячи з наступного.

З наявної в матеріалах справи копії розпорядження Деснянського районного управління Пенсійного фонду України №203319 від 26.10.2012 року вбачається, що померлому чоловіку позивача ОСОБА_3 була призначена пенсія по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка розрахована із середньомісячного заробітку в розмірі 12634,93 грн. (16.06.1986). Таким чином, розмір пенсії померлого годувальника складав 8440,00 грн. (а.с. 15).

Враховуючи викладене, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими письмовими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем ЛОУПФУ в м. Києві правомірності своїх дій та обґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_1

Суд вважає, що пенсія позивача з урахуванням довідки №47 від 22.03.1993 року, виданої ОСОБА_3 Управлінням внутрішніх справ виконавчого комітету Ради депутатів трудящих - Установа ЮД-43/П-7 (МВС УРСР) про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження з 12.06.1986 року по 16.06.1986 року, підлягає перерахунку з дня звернення до відповідача ЛОУПФУ в м. Києві із відповідною заявою, тобто з 01.08.2017 року.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, ст.ст. 6-11, 14, 77, 139, 217, 241-246, 255, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії - повністю.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки №47 від 22.03.1993 року, виданої ОСОБА_3 Управлінням внутрішніх справ виконавчого комітету Ради депутатів трудящих - Установа ЮД-43/П-7 (МВСУРСР) про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження з 12.06.1986 року по 16.06.1986 року, з розрахунку 50% від середньомісячного заробітку в розмірі 12634 грн. 93 коп., відповідно до розпорядження Деснянського районного управління ПФУ №203319 від 26.10.2012 року, починаючи з 01.08.2017 року.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, , місцезнаходження: вул. Каштанова, 6, м. Київ.

Повний текст рішення суду складено 07.05.2018 року.

Суддя: