Справа № 642/776/18
Суддя: Бородіна О. В.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"08" травня 2018 р.
Справа №-642/776/18
Провадження №-2-а/642/78/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2018 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Бородіної О.В., за участю секретаря Буряковської К.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1-ї роти 1 батальона лейтенанта поліції Андрійченко Олександра Сергійовича Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В :
23.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом на постанову інспектора 1-ої роти 1 батальйону УПП в Харківській області Андрійченка Олександра Сергійовича серія ЕАА № 300170 від 19.02.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19 лютого 2018 року постановою серія ЕАА №300170 на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу розміром 425 грн. Постанова мотивована тим, що він проїхав перехрестя пл. Павлівської та провулку Плетнівського на заборонений червоний сигнал світлофора.

Позивач вказує, що ніяких доказів на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення в постанові немає, а її зміст не відповідає обставинам справи. Він здійснив правий поворот з пл. Павлівської на пров. Плетнівський, пропустивши пішоходів, за наявності на цьому перехресті зеленої стрілки, що надає право рухатись як на зелений, так і на червоний сигнал світлофора. В дзеркало заднього виду він бачив, що за ним рухається автомобіль патрульної поліції. ОСОБА_1 повернув на пров. Плетнівський, з нього повернув ліворуч на вул.. Кооперативну, далі перетнув перехрестя з пров. Подільський, після загорання зеленого сигналу світлофора, потім перехрестя з пров. Короленка, потім проїхав приблизно 100 метрів, як почув з гучномовця вимогу зупинитись. Він виконав вимогу і зупинився, після чого йому було заявлено, що він проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора. Він оспорив пред`явлену претензію, пояснивши, що повертав праворуч, оскільки на перехресті встановлена зелена стрілка, яка дозволяє рух направо при червоному сигналі світлофора за відсутності перешкод для інших учасників руху. Але патрульні винесли постанову про адміністративне правопорушення у своєму автомобілі, за декілька перехресть від місця, на якому, на їхню думку, він порушив ПДР, наклавши на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Також ОСОБА_1 зазначає, що постанова від 19.02.2018 року винесена незаконно - без розгляду справи, який повинен проводитись за місцем вчинення правопорушення , яким є місце розташування органу, що розглядає справи - тобто з порушенням вимог ст. ст. 258, 276, 283 КупАП. Таким чином, перед винесенням постанови згідно з вимогами ст. 283 КУпАП обов`язково має відбутись розгляд справи, який здійснюється в порядку ст. 276 КУпАП тільки за місцем знаходження відповідного органу, а не на місці вчинення правопорушення, як це роз`яснив Конституційний Суд України. Таким чином вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та просить її скасувати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.02.2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив врахувати доводи викладені у письмових поясненнях наданих суду.

Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надавав.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так судом по справі встановлено, що 19 лютого 2018 року постановою серія ЕАА №300170 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу розміром 425 грн. Вказана постанова складена інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції Андрійченко Олександром Сергійовичем. Відповідно до постанови серії ЕАА № 300170 ( час та місце скоєння) - 19.02.2018 року 16-08 год. м. Харків, вул.Кооперативна, 12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SKODA FABIA 73950ХК, проїхав перехрестя площі Павлівської та провулку Плетнівського на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР порушення проїзду на заборонений червоний , або два червоних миготливих сигнала заборонений рух.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою серії ЕАА № 300170 від 19.02.2018 року позивача притягнуто до відповідальності у виді штрафу за порушення проїзду на червоний сигнал світлофору п. п.8.7.3.е ПДР України, що суперечить нормам ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою передбачено відповідальність за проїзду на заборонений сигнал світлофора.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надані суду докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Але відповідач не надав доказів правомірності своїх дій, незважаючи на те, що ОСОБА_1 на місці зупинки не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, не були надані суду також і інші докази на підтвердження вини позивача.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за статтею 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, не надано заперечень щодо позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема в частині скасування оскаржуваної постанови.

При цьому, суд зазначає стосовно доводів позивача щодо визначення поняття «за місцем вчинення» відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Щодо вимог позивача про визнання незаконними дій відповідача по складанню оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 ,00 грн. за порушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП , то суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. У зв`язку з чим, в частині визнання порушень вимог законодавства дій відповідача, слід відмовити.

Таким чином, так як не доведено в судовому засіданні, що водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху, вина його у вчиненні адмінправопорушення не доведена, то суд вважає за можливе скасувати оскаржувану постанову .

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта поліції Андрійченко Олександра Сергійовича Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху- задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАА № 300170 від 19.02.2018 року інспектора 1-ї роти 1 батальона Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Андрійченко Олександра Сергійовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 16.05.2018 року.

Суддя О.В. Бородіна