Справа № 822/1486/18
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1486/18
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2018 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І.

за участі:секретаря судового засідання Мазій І.В. представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду до Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в якому, з урахуванням заяви про уточнення до позовних вимог, просить суд зобов'язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_3 від 10.11.2017 року щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована у межах населеного пункту село ОСОБА_4 на території Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.11.2017 року звертався із заявою до Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована у межах населеного пункту село ОСОБА_4 на території Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. 13.03.2018 року відповідачем листом № 101 повідомлено позивача про те, що дана земельна ділянка використовується, як громадське пасовище. На думку позивача такі дії відповідача порушують його права та законні інтереси гарантовані Конституцією та нормами чинного законодавства України, тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на викладені обставини у відзиві, просив суд в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 10 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до голови Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована у межах населеного пункту село ОСОБА_4 на території Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

До заяви позивачем подано передбачені Земельним кодексом України (далі - ЗК України) копія паспорта, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

13 березня 2018 року відповідачем надано ОСОБА_3 відповідь в якому Новосільська сільська рада Ізяславського району Хмельницької області зазначила, що звернення позивача нею розглянуто та прийнято відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної позивачем у заяві від 10.11.1028 р. земельної ділянки, оскільки дана земельна ділянка використовується, як громадське пасовище (рішення сесії сільської ради № 2 від 03.06.16 року). На земельну ділянку розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення у комунальну власність Новосільської сільської ради.

Позивач не погоджуючись з такими діями Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, вважає їх протиправними та такими, що порушують його права, в зв'язку із чим звернувся до адміністративного суду для відновлення своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Стаття 19 Конституції України (частина 2) встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведеного вбачається, що Новосільська сільська рада Ізяславського району Хмельницької області, в даному випадку, має виключні повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності відповідної територіальної громади.

При цьому, суд зазначає, що наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Проте, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Як зазначалося вище ОСОБА_3 було подано до Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області належним чином оформлену заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з доданими до неї графічними матеріалами.

Проте, відповідачем заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на розгляд на засіданні сільської ради не винесено та рішення відносно заяви не прийнято, лише надано відповідь сільського голови листом № 101 від 13.03.2018 року про те, що звернення позивача розглянуто та прийнято відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної позивачем у заяві від 10.11.1028 р. земельної ділянки, оскільки дана земельна ділянка використовується, як громадське пасовище (рішення сесії сільської ради № 2 від 03.06.16 року).

При цьому, пункт 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. 13 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Згідно п. 5 ст. 46 вищевказаного Закону, сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Проте відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення сесії сільської ради про розгляд заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована у межах населеного пункту село ОСОБА_4 на території Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області не приймалось, що й не заперечується в судовому засіданні представником відповідача - сільським головою.

В судовому засіданні представник відповідача - сільський голова, не зміг надати нормативного обґрунтування своїх дій, щодо неподання заяви позивача з відповідними додатками на розгляд на сесію Новосільської сільської ради.

Суд наголошує, що вищезазначені положення норм Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надають відповідачу повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності та зобов'язують прийняти рішення, а також визначають підстави, з яких таке рішення, може бути прийняте.

Однак, такі вимоги Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Новосільською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області не дотримано.

Враховуючи, що позивачем було подано до відповідача належним чином оформлену заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з доданими до неї графічними матеріалами, сільська рада, відмовляючи листом у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, посилаючись на те що вказана ділянка виділена як громадський випас, діяла всупереч наданим Земельним кодексом України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваженням.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (вул. Лугова, 13, с. Радошівка, Ізяславський район, Хмельницька область, 30330, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (вул. Героїв Небесної Сотні, 35, с. Нове Село, Ізяславський район, Хмельницька область, 30374, ) про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Новосільську сільську раду Ізяславського району Хмельницької області розглянути заяву ОСОБА_3 від 10.11.2017 року щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована у межах населеного пункту село ОСОБА_4 на території Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (вул. Героїв Небесної Сотні, 35, с. Нове Село, Ізяславський район, Хмельницька область, 30374, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17 травня 2018 року

Головуючий суддя ОСОБА_6