Справа № 264/804/18
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/804/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі судді Іванченко А.М., за участю секретаря судового засідання Солонської Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в місті Маріуполі рядового Алексєєвої Анастасії Леонідівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказує, що 04 лютого 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 04 лютого 2018 року о 14:15 год. він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр. Бойко в Кальміуському районі м. Маріуполя, порушив вимоги п.п.9.2.б ПДР України, а саме під час перестроювання з однієї смуги до іншої не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, а також не пред'явив для перевірки посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КпАП України. Із постановою не згоден, вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є протиправним. Зазначає що під час розгляду справи він просив забезпечити його адвокатом, роз'яснити йому його права та надати для ознайомлення будь-які матеріали що свідчать про його винуватість у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України. Проте всі його вимоги були проігноровані. Також зазначив, що він не згоден з адміністративним правопорушенням передбаченим ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки керуючи ТЗ він мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не відмовлявся від пред'явлення їх інспектору патрульної поліції.

Просить скасувати постанову серії АР № 894982 від 04 лютого 2018 року.

По справі двічі призначались судові засідання - на 17.04.2018 року 09:30 та на 21.05.2018 року 09:00. Між тим, позивач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судові засідання не з'явився з невідомих суду підстав, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи в його відсутність до суду не надходили. Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутність такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин.

Відповідач надіслав до суду письмові заперечення, в яких просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги не визнав, зазначив про законність своїх дій. У підтвердження доводів, надав також диск з відеозаписом скоєного позивачем правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 04 лютого 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 894982 інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Донецької області Департаменту патрульної поліції Алексєєвою А.Л. було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КпАП України, а саме за те що, 04 лютого 2018 року о 14:15 год., позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр. Бойко в Кальміуському районі м. Маріуполя, порушив вимоги п.п.9.2.б ПДР України, а саме під час перестроювання з однієї смуги до іншої не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, а також не пред'явив для перевірки посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КпАП України. За що позивача було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 9.2.б. Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За правилами ч. 2-4 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В частині 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року, № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853 (далі Інструкція), зазначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 8 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 Розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейській виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 та ч.1 ст. 126 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у перестроюванні з однієї смуги до іншої без ввімкнутого покажчику повороту відповідного напрямку п.9.2.б ПДР України «Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом» та керування ТЗ особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За частино 1 статті 126 КпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні було оглянуто DVD-R-диск з відеозаписом наданим відповідачем, який повністю підтвердив факти, викладені у постанові про адміністративне правопорушення Серії АР № 894982 від 04.02.2018 року, а зокрема факт того, що 04.02.2018 року о 14:15 годині, позивач, керуючи ТЗ «ВАЗ 21063» по пр. Бойко в районі пл. Левченка, в Кальміуському районі м. Маріуполя, не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку при перестроюванні з другої смуги до 3-ої.

Таким чином, факт скоєння позивачем порушення п. 9.2.б ПДР України та, тим самим, порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

З цього ж відеозапису вбачається, що позивач відмовився надати для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів мотивуючи це тим, що правила дорожнього руху порушував тому не повинен пред'являти документи та намагався покинути місце зупинки. У зв'язку з неодноразовими вимогами пред'явити документи водія з метою встановлення особи та розгляди справи про адміністративне правопорушення позивач було затримано та доставлено до Кальміуського ВП. Де було складено протокол про адміністративне затримання за ст.185 КУпАП.

Пунктом 2.1. а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за порушення даної норми ПДР України передбачена ч.1 ст.126 КпАП України.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ст. 255 КУпАП складається протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюється порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Також слід зазначити що позивача неодноразово ознайомлювали з відеоматеріалами вчинення правопорушення, та було роз'яснено його права як особи яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудного реєстратора.

Так, згідно наданого відеозапису, вина позивача в порушенні вимог ПДР України доведена в повному осбязі.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відповідач діяв в межах наданих повноважень, склав протокол при наявності адміністративного правопорушення в діях позивача, за вчинення якого у передбаченому чинним законодавством порядку суб'єктом владних повноважень винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого працівник патрульної поліції врахував особу порушника та конкретні обставини справи.

Стосовно вимог позивача, щодо надання безоплатного адвоката на місці зупинки слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.268 КУпАП правами особи яка притягається до адміністративної відповідальності є зокрема право на юридичний захист своїх законних інтересів. Разом з тим слід зазначити на диспозитивність вказаної статі, тобто особа сама вибирає користуватися їй правовою допомогою чи відмовитись від неї.

Ст. 14 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» визначено перелік осіб які мають право користуватися такою правовою допомогою.

Слід зазначити що інспекторами після затримання відповідно до законодавства було повідомлено Центр безоплатної вторинної юридичної допомоги. Отже, посилання позивача в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, у відповідності до Закону, у зв'язку з чим у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в місті Маріуполі рядового Алексєєвої Анастасії Леонідівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: А. М. Іванченко