Справа № 280/1162/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Київ

справа №280/1162/16-а

провадження №К/9901/17694/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Гриціва М.І., Коваленко Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.01.2017 (головуючий суддя Василенко Р.О.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 (колегія суддів у складі головуючого: судді Капустинського М.М., суддів - Мацького Є.М., Шидловського В.Б.) у справі №280/1162/16 за позовом ОСОБА_2 до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років відповідно до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати провести нарахування та виплату пенсію з дня звернення до відповідача.

2. Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.01.2017, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017, позов задоволено частково:

- визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до положень Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язано Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області призначити та провести нарахування ОСОБА_2 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 5 років з 24.05.2016.

3. У касаційній скарзі Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відноситься до 3 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 29.07.1993.

5. 23.05.2016 йому виповнилось 55 років.

6. 31.05.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до положень Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

7. Листом управління Пенсійного фонду України у Коростишівському районі від 10.08.2016 №3240/02 позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років з мотивів, що ним не надано доказів роботи у зоні відчуження. Факт роботи позивача в жовтні 1986 року в с. Степки Овруцького району не взято Пенсійним органом до уваги, оскільки зазначений населений пункт не відноситься до зони відчуження (є зоною безумовного відселення).

8. Вважаючи зазначене рішення відповідача незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

9. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що подані позивачем до Пенсійного органу документи підтверджують особливий статус позивача і він має право на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Відповідач у касаційній скарзі наголошує, що у жовтні 1986 року позивач працював в с. Степки Овруцького району. Відповідно до чинного законодавства зазначений населений пункт не відноситься до зони відчуження (є зоною безумовного відселення), а відтак позивач не має права на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

11. Позивач подав до суду заперечення на касаційну скаргу, за змістом яких просить касаційну скаргу відхилити з мотивів відсутності порушень норм матеріального чи процесуального права при постановлені судами попередніх інстанцій оскаржуваних судових рішень.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

13. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 01.07.1986 по 31.12.1986 у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

14. Тобто, обов'язковою умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є факт роботи в зоні відчуження протягом певного часу.

15. У касаційній скарзі відповідач наголошує, що позивач протягом періоду з 01.07.1986 по 31.12.1986 у зоні відчуження не працював.

16. На підтвердження власної позиції посилається на той факт, що с. Степки Овруцького району, де відповідно до поданих документів працював позивач у жовтні 1986 року, не відноситься до зони відчуження.

17. Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 визначено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи.

18. Дійсно, відповідно до зазначеної постанови с. Степки Овруцького району віднесено до другої зони радіоактивного забруднення - зони безумовного відселення.

19. Відтак, робота протягом періоду з 01.07.1986 по 31.12.1986 в с. Степки Овруцького району не дає права на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

20. Поряд з цим, суд першої інстанції встановив, що відповідно до шляхових листів від 02.10.1986 №190448 та від 11.10.1986 №936445 позивач в жовтні 1986 року доставляв вантаж у с. Журба Овручського району Житомирської області.

21. Село Журба Овручського району відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 віднесено до першої зони радіоактивного забруднення - зони відчуження.

22. Крім того, позивач має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, видане 29.07.1993 (у подальшому підтверджено протоколом засідання Тимчасової комісії по перевірці правильності видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від 18.04.1997 №4).

23. Згідно з ст. 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами.

24. Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

25. З урахуванням викладеного, вірним є висновок судів попередніх інстанцій про той факт, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

26. Таким чином, беручи до уваги обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

27. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

28. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 345, 350 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.01.2017 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 у справі №280/1162/16- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя М.І. Гриців

Суддя Н.В. Коваленко