Справа № 820/2883/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

"17" травня 2018 р. № 820/2883/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження відповідно до ст. 263 КАС України справу

ОСОБА_1
до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова
про 1) визнання неправомірною відмови Індустріального ОУПФУ м. Харкова від 14.11.2017 р. в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як матері дитини-інваліда з дитинства; 2) зобов'язання Індустріального ОУПФУ м. Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як матері дитини-інваліда з дитинства з 14.11.2017 р. ,
встановив:

Матеріали позову надійшли до суду 17.04.2018 р., були подані за допомогою засобів поштового звязку. Рішення про відкриття провадження у справі було прийнято 19.04.2018 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 07.05.2018 р.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що громадянин має право на дострокове призначення пенсії як матір дитини зі статусом інваліда з дитинства. Проте, рішенням райУПФУ у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» як матері дитини - інваліда з дитинства було відмовлено.

Відповідач, Індустріальне ОУПФУ м. Харкова, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, рішенням райУПФУ було дійсно відмовлено у призначенні пенсії за зверненням ОСОБА_1, так як дитина цього заявника ОСОБА_2 стала інвалідом з дитинства вже після досягнення 6-річного віку, а заявником не було подано документів про наявність медичних показань для визнання дитини інвалідом до досягнення 6-річного віку.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач 14.11.2017 р. письмовою заявою звернувся до Індустріального ОУПФУ з приводу призначення пенсії за віком, як матері дитини-інваліда з дитинства. До заяви були додані копія висновку ЛКК №1558 від 06.11.2017 р., в якому зазначено, що інвалідність ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вперше оформлена 27.11.1997 р., а також висновку за місцем витребування (виписки з амбулаторної картки №121765) від 07.11.2017 р., де зазначено, що ОСОБА_2 страждає на цукровий діабет з грудня 1996 р.

Спірним рішенням №745 від 17.11.2017 р. владний субєкт відмовив у призначенні пенсії за віком.

Як зясовано судом, мотивом для прийняття спірного рішення владний субєкт обрав відсутність в матеріалах звернення підтверджень того, що дитина позивача мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Перевіряючи вчинену владним субєктом відмову на відповідність закону, зокрема, і ч. 3 ст. 2 КАС України (в редакції до 15.12.2017 р.) та ч. 2 ст. 2 КАС України (в редакції з 15.12.2017 р.), суд зазначає, що правовідносини з приводу соціального захисту громадянина шляхом одержання коштів як виплат за пенсією унормовані приписами ст. 46 Конституції України, ст.25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Абзацом 4 п. 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" дійсно було передбачено, що тимчасово, до прийняття відповідного закону: жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Правовий висновок з приводу застосування наведеної норми закону викладений у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 р. по справі №К/9901/2638/17 (справа Богунського районного суду Житомирської області №295/7276/17) та у постанові Верховного Суду України від 02.12.2014 р. по справі №21-321а14 і полягає у тому, що умовою для призначення достроково пенсії матері дитини інваліда з дитинства є надання висновку лікарсько-консультативної комісії про наявність у дитини медичних показань для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку.

У спірних правовідносинах суд існування згаданого документа не встановив.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт УПФУ району забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі справи соціального забезпечення не знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для відмови у задоволенні заявлених вимог.

Додатково суд вважає необхідним звернути увагу позивача на ту обставину, що суб'єктивне право особи виникає з визначених законом фактів.

Таким фактом у спірних правовідносинах є факт настання у дитини захворювання та наявність показань для визнання інвалідом до досягнення дитиною 6-річного віку.

Цей факт може бути підтверджений виключно медичними документами, котрі за правилами Закону України "Про інформацію" належать до кола документів з конфіденційною інформацією.

У спірних правовідносинах висновок лікарсько-консультативної комісії про наявність у дитини позивача медичних показань для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку є саме такою інформацією. Отже, у райУПФУ відсутні повноваження для самостійного збирання інформації щодо наявності у спірних правовідносинах підстав для призначення позивачу пенсії.

Водночас з цим, позивач не позбавлений права самостійно отримати висновок лікарсько-консультативної комісії з відповідного питання у встановленому порядку і подати його до територіального органу ПФУ.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя Сліденко А.В.