Справа № 520/330/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 520/330/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Салтан Л.В. Час і місце ухвалення: 12:52, 02.02.2018р., м. Одеса Дата складання повного тексту: 06.02.2018р.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Єщенка О.В.,

Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції УПП у м. Одеса лейтенанта поліції Куркана Олександра Сергійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

11.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції УПП у м. Одеса лейтенанта поліції Куркана Олександра Сергійовича, в якому, з урахуванням уточнень від 12.01.2018 року, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА за №253559 від 02.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказане рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необґрунтованим.

Так, апелянт наполягає, що протокол про адміністративне правопорушення складено без його участі; під час розгляду справи інспектор порушив його право на отримання правової допомоги та лише частково ознайомив його з правами; постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена з грубими помилками, а саме інспектор вказав не правильну адресу місця його проживання.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2018 року та прийняття нового - про задоволення позовних вимог.

08.05.2018 року ОСОБА_2 подав до суду апеляційної інстанції клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Одеса лейтенантом поліції Курканом О.С. прийнято постанову серії ЕАА № 253559 від 02.01.2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення частини 2 статті 122 КУпАП.

Згідно вказаної постанови 02.01.2018 року о 20 год. 44 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем OPEL ASTRA, днз НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя з вул. Середньофонтанської на вул. Пироговську на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, чим порушив вимоги пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, ОСОБА_2 звернувся до суду та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що його не було повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, його позбавили права скористатися допомогою адвоката, лише частково ознайомили з правами, а також інспектор не надав копію постанови, яку винесено на місці без складання протоколу.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв у межах його повноважень та довів належними доказами, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 необґрунтованими. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до пункту 4 Розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Вчинене ОСОБА_2 правопорушення кваліфіковано відповідачем за ч.2 ст.122 КУпАП, тобто відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, а тому, на думку колегії суддів, навіть у випадку оскарження порушником правопорушення і стягнення, яке на нього накладається, протокол не повинен бути складений відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію постанови серії ЕАА за №253559 від 02.01.2018 року колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанова складена на місці вчинення правопорушення.

З наданого позивачем відеозапису вбачається, що під час складання постанови ОСОБА_2 відмовився назвати адресу свого проживання. Після складання постанову негайно було оголошено порушнику та роз'яснено порядок її оскарження. Із відеозапису також вбачається, що ОСОБА_2 відмовився отримати зазначену постанову.

В подальшому позивач оскаржив постанову при притягнення його до відповідальності в судовому порядку, а отже мав можливість скористатися правовою допомогою під час оскарження постанови до суду. Більше того, зі змісту наявної в матеріалах справи відеофіксації слідує, що на клопотання ОСОБА_2 скористатися правовою допомогою інспектор поліції не відмовив та запропонував позивачу залучити до участі розгляді справи про адміністративне правопорушення адвоката.

Таким чином, порушень процедури при складенні постанови судом не встановлено.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення, то ні в позовній заяві, а ні в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не спростовує проїзд ним 02.01.2018 року о 20 год. 44 хв. перехрестя з вул. Середньофонтанської на вул. Пироговську на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, що являється порушенням пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що під час винесення постанови серії ЕАА за №253559 від 02.01.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2018 року колегія суддів не вбачає.

Щодо клопотання апелянта про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, то колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки в межах даної справи суд переглядає правомірність винесеної відповідачем постанови, а не здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В.Єщенко

Суддя: Ю.В. Осіпов