Справа № 804/8006/17
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року Справа № 804/8006/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача Старостіної О.Ю.
представника відповідача Москалець Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Каштан-Дніпро» до Головного управління Держаної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Ухвалою суду від 04.12.2017 р. провадження у даній справі відкрито, та справу призначено до розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Каштан-Дніпро», внаслідок якої складено акт перевірки від 19.08.2017 року за №000065/04-36-12-13/39114667. Висновки перевірки про порушення вимог п. 187.1 ст. 187, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та щодо недійсності правовідносин з контрагентом ТОВ «Украгротрейд Групп» є невірним, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, а не на достовірних даних. Вказав, що всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентом у періоді, що перевірявся є реальними, підтверджуються первинними документами, на момент правовідносин контрагенти мали необхідний обсяг правосуб'єктності та були зареєстровані як платники податку на додану вартість. Зазначив, що у позивача наявні всі необхідні первинні документи, що підтверджують правильність та повноту формування і декларування сум податкових зобов'язань у декларації з податку на додану вартість за період червень 2017 року. З приводу реєстрації податкових накладних, виписаних за фактом постачання товару на адресу ТОВ «Універсалторгмаш» вказав, що оскільки реєстрація податкових накладних фактично не відбулась, податкові накладні були заблоковані контролючим органом та мають статус «документ не прийнято, реєстрацію запинено», ТОВ «Універсалторгмаш» відмовилось підписувати податкову накладну та перехід права вланості на товар не відбувся, не прийнятий покупцем товар повернувся та був оприбуткований на склад. Аналогічна ситуація склалась по взаємовідносинам з ТОВ «Львівторгмаш». Окрім того, ТОВ «Львівторгмаш» було повернуто товар, поставлений за видатковими накладними № РН-0000081 від 16.06.2017 р., № РН-0000085 від 21.06.2017 р., РН-0000068 від 22.06.2017 р., РН-0000073 від 29.06.2017 р., за фактом чого складено розрахунки коригування від 23.06.2017 р. № 8, від 23.06.2017 р. № 11, від 29.06.2017 р. № 7, від 21.06.2017 р. № 5, від 22.06.2017 р. № 8, проте такі не були зареєстровані контролюючим органом, що підтверджується відповідними квитанціями із зазначенням статусу документа «документ не прийнято, реєстрацію запинено». Зважаючи на викладене, оскільки господарські операції, згідно яких виписані податкові накладні, між позивачем та ТОВ «Украгротрейд Групп», ТОВ «Універсалторгмаш», ТОВ «Львівторгмаш» не відбулись, на думку позивача, об'єкт оподаткування відсутній та відсутні обставини, з якими пов'язує Податковий кодекс України виникнення податкового зобов'язання та податкового кредиту, а відтак, позивач вважає, що відповідачем неправомірно встановлено заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягають сплаті до бюджету.
16.01.2018 року в судовому засіданні Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГРОТРЕЙД ГРУПП» виключено зі складу учасників справи.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 19.08.2017 р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю «Каштан-Дніпро» за червень 2017 року, в результаті якої складено акт перевірки від 19.08.2017 року за №000065/04-36-12-13/39114667.
Вказаною перевіркою встановлено наступні порушення:
п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, завищено суму від'ємного значення на 275340,00 грн. та занижено суму податкового зобов'язання червня 2017 року на суму ПДВ 631585,00 грн.
25.09.2017 року за наслідками проведеної перевірки, на підставі акта перевірки від 19.08.2017 року за №000065/04-36-12-13/39114667 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято:
- податкове повідомлення-рішення № 016361213, яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, - 275340,00 грн.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що між ТОВ «Каштан-Дніпро» та ТОВ «Універсалторгмаш» укладено договір поставки № 12 від 01.06.2017 р. Згідно вказаного договору, право власності на товар за договором переходить за умови реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; у випадку якщо продавцем не буде виконана умова відносно здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, сторони вважають договір не виконаним, в наслідок чого перехід права власності на товар за договором не відбувається.
В рамках вказаного договору постачався товар (цукор), за наслідком чого виписано видаткові накладні № РН-0000075 від 30.06.2017 р., № РН-0000192 від 29.06.2017 р. та складено податкові накладні № 11 від 30.06.2017 р. на загальну суму 6477360,00 грн. (у тому числі ПДВ 1079560,00 грн.), № 9 від 29.06.2017 р. на загальну суму 6477832,80 грн. (у тому числі ПДВ 1079638,80 грн.).
Проте, в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна № 9 від 29.06.2017 р. не була зареєстрована, результат обробки даних «документ прийнято, реєстрація зупинена», про що свідчить квитанція від 18.07.2017 р., долучена до матеріалів справи.
Представником позивача було пояснено, що податкова накладна № 9 від 29.06.2017 р. була направлена на реєстрацію внаслідок бухгалтерської помилки, за операцією яка на той момент не була завершеною, тобто підстави для реєстрації накладної були відсутні.
Також, між ТОВ «Каштан-Дніпро» та ТОВ «Львівторгмаш» було укладено договір поставки № 01/06-17 від 01.06.2017 р. Згідно вказаного договору, право власності на товар за договором переходить за умови реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; у випадку якщо продавцем не буде виконана умова відносно здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, сторони вважають договір не виконаним, в наслідок чого перехід права власності на товар за договором не відбувається.
Проте в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна № 3 від 21.06.2017р. не була зареєстрована, результат обробки даних «документ прийнято, реєстрація зупинена», про що свідчить квитанція від 11.07.2017 р., яка міститься в матеріалах справи.
Крім того, судом встановлено, що ТОВ «Львівторгмаш» було повернуто ТОВ «Каштан-Дніпро» товар, поставлений в рамках договору № 01/06-17 від 01.06.2017 р., про що складено видаткові накладні (повернення) № ВП-0000013 від 21.06.2017 р., № ВП-0000014 від 22.06.2017 р., № ВП-0000016 від 23.06.2017 р., № ВП-0000015 від 23.06.2017 р., № ВП-0000017 від 29.06.2017 р.
Представником позивача повідомив, що за вказаними накладними повернуто товар, що був поставлений, згідно видаткових накладних № РН-0000081 від 16.06.2017 р., № РН-0000085 від 21.06.2017 р., № РН-0000068 від 22.06.2017 р., № РН-0000073 від 29.06.2017 р. Повернення відбулось внаслідок відмови покупця від придбання через порушення товарної упаковки частини товару.
На підставі накладних про повернення сформовано та направлено на реєстрацію до Єдиному реєстру податкових накладних/розрахунків коригування розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 23.06.2017 р. № 8, від 23.06.2017 р. № 11, від 29.06.2017 р. № 7, від 21.06.2017 р. № 5, від 22.06.2017 р. № 8, проте такі не були зареєстровані контролюючим органом, що підтверджується відповідними квитанціями із зазначенням статусу документа «документ не прийнято, реєстрацію зупинено», долученими до матеріалів справи.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 Податкового кодексу України).
Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.
Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (підпункт 14.1.156 пункту 4.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Відповідно до положень пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
В силу положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в ЄРПН:
постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;
отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.
Розрахунки коригування, складені платником податку до податкових накладних, що не видаються отримувачу, що складені до 1 лютого 2015 року, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягають реєстрації в ЄРПН таким платником податку.
Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з підпунктом 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.
Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.
Враховуючи викладене, у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг та реєстрації їх в ЄРПН, платник податку, з метою виправлення допущеної помилки, має право згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПКУ скласти розрахунок коригування до помилкової податкової накладної.
Такий розрахунок коригування підлягає реєстрації в ЄРПН покупцем (отримувачем) товарів/послуг з дотриманням визначених термінів реєстрації.
Таким чином, у податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складеній на підставі первинних документів податковій накладній та/або розрахунку коригування. Тому обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані в помилковій (другій) податковій накладній та/або розрахунку коригування, не підлягають відображенню в декларації.
Крім іншого, про дотримання порядку відображення даних щодо господарських операцій в податковій звітності та усунення помилок, вказує і ДФС України в листі від 08.11.2017р. №2557/6/99-95-42-03-15/ІПК «Про відображення помилково складеної податкової накладної у податковій декларації з ПДВ», обґрунтовуючи свою позицію тим, що до податкової декларації з податку на додану вартість вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний період без наростаючого підсумку (абзац другий п. 1 розд. ІІІ Порядку). Дані звітності мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (абзац перший п.6 розд. ІІІ Порядку). При цьому ДФС України наголошує, що обсяги постачання товарів та сума податку на додану вартість, вказані в помилковій податковій накладній і розрахунку коригування до неї не підлягають відображенню в декларації.
Враховуючи те, що визначений законом термін виписування розрахунку коригування сум ПДВ ще не минув, а до податкової декларації з податку на додану вартість вносяться дані, які мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (абзац перший п. 6 розд. III Порядку), суд приходить до висновку, що обсяги постачання товарів/послуг та сума податку на додану вартість, вказані в помилковій (другій) податковій накладній, не підлягають відображенню в декларації.
Суд наголошує, що згідно підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України податкове законодавство ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішення платника податку, відповідно до якого рішення платника податку є правомірними в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Вказане узгоджується з положеннями пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, яким визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Так, вказаними рішеннями було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявників додаткових зобов'язань зі сплати податку.
Отже, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов'язків такого платника, а також ролі рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні, суд дійшов висновку про протиправність визначення позивачу податкового зобов'язання та наявність підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки позивач, в межах досліджуваних правовідносин, діяв в межах законодавчо визначених правил.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За сукупності викладених обставин, оскільки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення № 016361213 від 25.09.2017 р., яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, - 275340,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 29.04.2018 року.

Суддя В.В. Кальник