Справа № 820/1474/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків
08.05.2018 р. справа №820/1474/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Сліденка А.В.,
за участі:
секретаря судового засідання - Стрєлка О.В.,
позивача - не прибув, подав заяву про слухання у відсутність,
представника відповідача - не прибув,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про1) визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) в частині відмови у складанні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , та не направлення його до Міністерства оборони України в особі постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби; 2) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) направити всі документі розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України та висновку щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 р. "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті)", інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві в зв`язку з встановленням 25% втратою працездатності, пов`язаного з виконання обов`язків військової служби при виконання бойових завдань у зоні проведення АТО, -

встановив:

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що травма була одержана під час проходження військової служби в особливий період за мобілізацією у період знаходження в зоні АТО. Травма потягла втрату працездатності без настання інвалідності. За письмовим зверненням громадянина з приводу призначення допомоги у порядку ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" органом військового управління було прийнято рішення про відмову в оформленні документів для призначення та проведення виплати. Дане рішення громадянин вважає неправомірним.
Відповідач, Харківський обласний військовий комісаріат, з поданим позовом не погодився.
Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що громадянину було правомірно відмовлено у призначенні допомоги, оскільки законом не передбачено виплату допомоги у разі втрати працездатності без встановлення групи інвалідності унаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби.
Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
За матеріалами справи судом встановлено, що позивач з 30.07.2015 р. по 27.10.2016 р. проходив військову службу по мобілізації в особливий період. Під час зазначеної служби позивач у складі військової частини НОМЕР_2 на посаді кулеметника брав безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 19.09.2015 р. по 10.12.2015 р. Згідно з медичними документами у період перебування в АТО позивач одержав травму лівого колінного суглобу, котра потягла втрату професійної працездатності у розмірі 25 відсотків. Відповідно до довідки серії 10 ААА №016667 від 13.11.2017 р. травма пов`язана з проходженням військової служби.
30.11.2017 р. позивач звернувся до відповідного органу військового управління з наміром одержати виплату у порядку ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".
Рішенням владного суб`єкта, Харківського ОВК, котре викладено у листі від 12.12.2017 р. №3062ВСЗ, було відмовлено в оформленні документів для призначення та проведення згаданої виплати.
Перевіряючи вчинену владним суб`єктом відмову на відповідність закону, зокрема, і ч. 3 ст. 2 КАС України (у редакції до 15.12.2017 р.) та ч. 2 ст. 2 КАС України (у редакції з 15.12.2017 р.), суд відзначає, що правовідносини з приводу виплати військовослужбовцю одноразової грошової допомоги у разі погіршення стану здоров`я унормовані приписами ст.16-164 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які повністю кореспондують положенням ст. 3 Конституції України, де указано, зокрема, що здоров`я людини визнається в Україні найвищою соціальною цінністю.
При цьому, суд звертає увагу владного суб`єкта, що у силу приписів ст. 8 Конституції України слід з достатньою обережністю та чутливістю ставитись до випадків погіршення стану здоров`я фізичних осіб громадян, котрі настали у період виконання цими особами військового обов`язку із захисту Вітчизни у порядку ст.ст. 17, 35, 43, 65 Конституції України та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
У спірних правовідносинах має місце саме такий випадок, позаяк подія одержання травми співпала у часі з періодом знаходження позивача у зоні АТО.
Вказані обставини владним суб`єктом за правилами ч. 2 ст. 77 КАС України у ході розгляду справи не спростовані.
Владним суб`єктом також не спростовані та не піддані сумніву обставини фізичних наслідків цієї травми у вигляді розміру втраченої професійної працездатності.
Розв`язуючи спір, суд бере до уваги, що за визначенням ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Отже, сама суть означеної одноразової грошової допомоги передбачає можливість її призначення безвідносно до настання події інвалідності.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності (п.7 ч.2 ст.16); отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності (п. 8 ч. 2 ст. 16); отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності (п. 9 ч. 2 ст. 16).
За правилами ч. 3 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
У матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б засвідчували хоча б щонайменшу можливість кваліфікації обставин знаходження позивача у зоні АТО інакше, ніж виконання обов`язків військової служби у бойових умовах.
Підтвердженням цієї обставини є і додана до справи копія посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 .
Підстави, котрі зумовлюють прийняття рішення про відмову у виплаті цієї допомоги викладені законодавцем у ст. 164 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд не знаходить підстав для висновку про існування у спірних правовідносинах таких підстав.
Заперечуючи проти позову, відповідач на існування таких підстав не посилається.
Довід владного суб`єкта про неможливість призначення спірної допомоги у даному випадку прямо суперечить, зокрема, п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», де передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.
Обставини одержання позивачем у правовому статусі військовослужбовця травми у період знаходження в зоні АТО підтверджені приєднаними до справи письмовими документами.
Причинно-наслідковий зв`язок між подією одержання травми під час виконання обов`язків військової служби у зоні АТО та втратою 25 відсотків працездатності також підтверджений долученими до справи документами, зокрема, і довідкою серії 10 ААА №016667 від 13.11.2017 р.
Процедура оформлення документів для призначення виплати у порядку ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначена нормами Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (затверджений постановою КМУ від 25.12.2013 р. № 975; далі за текстом Порядок № 975).
Згідно з п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності.
За приписами п. 7 Порядку № 975 у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який встановлюється медико-соціальними експертними комісіями, у розмірі, що визначається у відсотках від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.
З огляду на сукупність наданих позивачем і взагалі не наданих владним суб`єктом будь-яких доказів на підтвердження власних аргументів, суд вважає, що визначені ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підстави для призначення спірної допомоги об`єктивно існують у даному конкретному випадку.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України, внаслідок чого прийнята відмова не узгоджується з законом.
Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом в частині прийняття владним суб`єктом необґрунтованого рішення, що є визначеною процесуальним законом обставиною для скасування цього рішення та обтяження владного суб`єкта обов`язком повторно розглянути звернення позивача.
При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, надана судом юридична оцінка обставинам відсутності перешкод для призначення спірної виплати є обов`язковою для відповідача як владного суб`єкта.
Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати викладену в листі від 12.12.2017 р. №3062 ВСЗ відмову Харківського обласного військового комісаріату (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) з приводу оформлення документів для призначення та виплати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_4 ; місцезнаходження - АДРЕСА_2 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з 25 відсотковою втратою професійної працездатності без встановлення інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) вирішити питання з приводу оформлення документів для призначення та виплати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_4 ; місцезнаходження - АДРЕСА_2 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з 25 відсотковою втратою професійної працездатності без встановлення інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби за зверненням від 30.11.2017р.
У решті вимог позов - залишити без задоволення.
Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.
Роз`яснити, що скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України.
Судове рішення у повному обсязі складено у порядку ч.3 ст.243 КАС України 10 травня 2018 року

Суддя Сліденко А.В.