Справа № 822/3262/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3262/17

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

10 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача: Андрійчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року (повне рішення складене 26 січня 2018 року 17 год. 30 хв.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України - Іванової Олени Віталіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", Хмельницька філія ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садівного матеріалу", Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, про визнання протиправними та скасування постанови, розрахунку та припису,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнати протиправним та скасування постанови про закриття справи від 20.11.2017 року №1241/91-17, винесену старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - Івановою Оленою Віталіївною; визнання протиправним та скасування Розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 08.11.2017 року, винесеного старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - Івановою Оленою Віталіївною; визнання протиправним та скасування припису від 08.11.2017 року №1185/91-17 старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - Івановою Оленою Віталіївною.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 22 січня 2018 року адміністративний позов задовольнив частково. Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_3 як громадянин, і як голова (засновник) ФГ «Сад України» не здійснював самовільне зайняття земельної ділянки, також відповідачем не доведено факту самовільного зайняття земельної ділянки позивачем, а тому прийнята відповідачем постанова підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги відповідач зазначає, що Новоушицька сортодільниця, правонаступниками якої є ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» втратила право постійного користування земельною ділянкою з цільовим призначенням - для державного сортовипробування з причин реорганізації постійного землекористувача та про недійсність укладеного договору на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції № 1833-21/2016-ПР р від 02.12.2016 року, який в розумінні статті 235 ЦК України є удаваним, тобто таким, що вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Фактично був вчинений договір оренди земельної ділянки, за яким передано в користування земельну ділянку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що фактичне використання земельної ділянки здійснював не ОСОБА_3, а ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», як постійний землекористувач шляхом залучення на договірній основі підрядного підприємства - Фермерського господарство «Сад України». Прийняття будь-яких рішень на підставі незаконно проведених перевірок в період дії мораторію є самостійною підставою скасування таких рішень контролюючого органу та визнання таких дій контролюючого органу незаконними.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником Фермерського господарства "Сад України", ідентифікаційний код 32324473 є ОСОБА_3.

Згідно Положення про Хмельницьку філію Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", ця філія є відокремленим підрозділом Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" є Міністерство аграрної політики та продовольства України, ідентифікаційний код 37884028.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №210 від 19.04.2012 "Про реорганізацію державних центрів експертизи сортів рослин з державними інспекціями з охорони прав на сорти рослин", Актом приймання-передачі майна, майнових права і обов'язків, що знаходяться на балансі Хмельницького обласного державного центру експертизи сортів рослин з державною інспекцією охорони прав на сорти рослин Хмельницької області шляхом поділу та передачі на баланс Українського інституту експертизи сортів рослин та державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" №22 від 12.07.2012, витягів з Розподільчого балансу, Хмельницькій філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" передано земельну ділянку площею 104,3 га.

Згідно з Державним актом серія ІІ-ХМ № 002870 від 29.12.1998 р., Новоушицькій сортодільниці, село Капустяни Новоушицького району, надано у постійне користування 104,26 гектарів землі, які розташовані на території Капустянської сільської ради, для державного сортовипробування.

Відповідно до інформації викладеній в листі Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» від 21.08.2017 за №1/10-3/1202-17, Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», яке діє на підставі Статуту та відповідно до наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України №807 від 30.12.2011 року "Про реорганізацію державних сортодослідних станцій" і №210 від 19.04.2012 року «Про реорганізацію державних центрів експертизи сортів рослин з державними інспекціями з охорони прав на coрти рослин" є правонаступником майнових прав та обов'язків реорганізованих суб'єктів, визначило відокремлений структурний підрозділ Підприємства Хмельницьку філію ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», яке діє на підставі Положення про Хмельницьку філію, відповідальним за ведення господарської діяльності, зокрема, на земельних ділянках загальною площею 103,93 га та 0,33 га, що розташовані на території Капустянської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, за цільовим призначенням - для державного сортовипробування, право користування на які підтверджується Державним актом на право постійною користування землею серія НОМЕР_1 від 1998 року.

02 грудня 2016 року між фермерським господарством «Сад України», в особі директора ОСОБА_3 (виконавець) та Хмельницькою філією Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» в особі в.о. директора філії Блаженця Юрія Йосиповича (замовник) укладено Договір на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції №1833-21/2016-ПР (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець зобов'язується надати послуги по вирощуванню сільськогосподарської продукції на площі 100 га на землях Новоушицької сортодослідної станції Хмельницької філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», а замовник зобов'язується прийняти результати виконаних робіт і виплатити виконавцю винагороду.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що вирощування сільськогосподарської продукції здійснюється виконавцем шляхом посіву, догляду та збирання продукції із використанням власних або залучених технічних засобів, виробничих потужностей, кваліфікованої робочої сили на земельній ділянці, яка розташована за адресою: с.Капустяни, Новоушицького району, Хмельницької області.

Відповідно до п.1.4. Договору готова продукція, вирощена і зібрана Виконавцем, є власністю замовника, передасться йому згідно Акту прийому - передачі і не переходить у власність виконавця чи третіх осіб.

Листом від 26.12.2016 за №1815 Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» надало погодження Хмельницькій філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на укладення вказаного договору.

Згідно Акту виконаних робіт від 6 листопада 2017 року, в період з 05.12.2016 року по 06.11.2017 року виконавець надав послуги по вирощуванню сільськогосподарської культури та передав замовнику сою в кількості - 24 000 кг.

Довідкою від 08.11.2017 Хмельницька філія Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» повідомила, що земельна ділянка, що знаходиться за межами населених пунктів Новоушицької об'єднаної територіальної громади (за межами с. Капустяни) загальною площею 101,1990 га використовується за цільовим призначенням Хмельницькою філією Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" і в 2017 році самовільного захоплення і використання даної земельної ділянки не було.

08.11.2017 року відповідачем проведено перевірку, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 08.11.2017 за №1183/91-17 (далі - Акт). Згідно Акту, земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, площею 101,1990 га, яка розташована за межами населеного пункту Новоушицької об'єднаної територіальної громади Хмельницької області (за межами села Капустяни) шляхом вирощування сільськогосподарської культури - сої - фактично використовує ОСОБА_3 (голова ФГ «Сад України»). Земельна ділянка використовується ОСОБА_3 без документів, які посвідчують право на ділянку, що свідчить про її самовільне зайняття та є порушенням ст. ст. 125,126 Земельного кодексу України (стор.46 т.1).

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки №1184191-17 (0-22-0.46-1184/91-17) від 08.11.2017, результат обстеження земельної ділянки: "На час проведення перевірки земельна ділянка вільна від забудови, родючий шар ґрунту не пошкоджений, на земельній ділянці знаходяться рештки сільськогосподарської культури - сої, а також спостерігаються сліди колісного транспорту (тракторів, комбайнів)".

08.11.2017 за №0-22-0.46-1186/91-17 відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого земельна ділянка самовільно зайнята гр. ОСОБА_3 - головою ФГ "Сад України"; земельна ділянка використовується за відсутності відповідного рішення органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про надання у користування (оренду), що згідно Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" кваліфікується як самовільне зайняття. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, в гр. ОСОБА_3 відсутні, що є порушенням ст.125, 126 Земельного кодексу України. Вказано, що відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст.53-1 КУПАП та п.б ч.1 ст.211 Земельного кодексу України, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 9:00, 20.11.2017 (стор.43 т.1).

Також голові фермерського господарства "Сад України" ОСОБА_3 вручено припис від 08.11.2017 року №1185/91-17 (0-22-0.46-1185/91-17) про усунення порушень земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки у 30-денний строк .

Крім цього, відповідачем складено Розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, який становить 167144,42 грн.

20.11.2017 року відповідачем прийнято постанову про закриття справи №1241/91-17 (0-22-0.46-1241/91-17), згідно якої при розгляді справи зроблено висновок, що в порушенні є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.197-1 Кримінального кодексу України, та постановлено 1) справу про адміністративне правопорушення, яке вчинив громадянин ОСОБА_3, закрити; 2) матеріали справи передати до прокуратури Хмельницької області (стор. 42 т.1).

03.01.2018 за №13/411-18-0.28 відділ у Новоушицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив в листі, що земельна ділянка передана у постійне користування Новоушицькій сортодільниці с. Капустяни, а Хмельницька філія ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» звернулася із заявою про переоформлення права постійного користування земельною ділянкою площею 103,9300 га, яка надана у постійне користування Новоушицькій сортодільниці, відповідно до державного акту серії ІІ-ХМ 002870 від 29.12.1998 року, не зверталася.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 125 Земельного Кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" №963-IV самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, самовільним зайняттям є фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення або правочину.

Під недійсним правочином розуміють дії фізичних і юридичних осіб, які хоч і спрямовані на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, але не створюють цих наслідків через невідповідність вчинених дій вимогам законодавства. Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог закону щодо умов його дійсності, які визначені ст. 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

В ч. 3 ст. 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Заінтересована особа чи сторони правочину, встановивши, що певний правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), можуть це встановити, звернувшись до суду на підставі ч. 2 ст. 235 ЦК України. При цьому, суд має виходити з того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, господарський суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків.

При цьому, посилання відповідача на недійсність договору на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції № 1833-21/2016р від 02.12.2016 року взагалі не досліджувалось та було проігноровано відповідачем під час застосування заходів адміністративного впливу до ОСОБА_3, не підкріплене належними і допустимими доказами, виходить за межі предмету спору та в повній мірі відноситься до цивільно-правових відносин та спростовується презумпцією правомірності правочинну, оскільки, відповідно до вимог ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже судом першої інстанції правомірно зроблено висновок, що відповідачем не доведено факту самовільного зайняття земельної ділянки саме позивачем. Твердження відповідача про те, що неможливо ідентифікувати землі, на яких ОСОБА_3 надано право виконувати роботи по вирощуванню сільськогосподарської продукції, не свідчить про те, що послуги були надані позивачем на інших землях, при цьому таке твердження спростовувалося матеріалами справи (вищевказаними актом виконаних робіт, довідкою Хмельницької філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу»).

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи відповідача про не переоформлення державного акту на земельну ділянку правонаступником, не свідчать про те, що такі дії мав вчинити позивач, який, до того ж, не є фактичним користувачем такої ділянки. Отже, ОСОБА_3 як громадянин, і як голова (засновник) ФГ «Сад України» не здійснював самовільне зайняття земельної ділянки, тому прийняті відповідачем припис та постанова не відповідають вимогам законодавства та підлягали скасуванню.

Суд першої інстанції дав належну правову оцінку щодо позовних вимог про скасування розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, а тому у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування розрахунку було правомірно відмовлено.

Посилання апелянта на припинення права постійного користування з причин реорганізації постійного землекористувача виходить за межі предмету спору та містить знаки спору про право. При цьому, спір про право полягає і в тому, що припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення юридичної особи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво. Такого висновку Верховний Суд України дійшов у Постанові від 21.02.2011 р. у справі №21-3а11. Вирішуючи подібні спори, суди часто посилаються на вказану Постанову та ст. 104 ЦК України. Суть цієї позиції полягає у тому, що у разі реорганізації до правонаступника переходить майно, права та обов'язки юридичної особи, що припинилася.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 травня 2018 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.