Справа № 805/2391/18-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 р. Справа№805/2391/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, в якому просить:

1) визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача №143 від 22.11.2017 року щодо відмови в призначенні позивачу пенсії, відповідно до п. б ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення;

2) зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію, відповідно до п. б ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення з 20.06.2017 року, зарахувавши до стажу роботи крім іншого і період роботи з 25.09.1984 року по 23.06.1997 року на ПрАТ Донбасгеологія;

3) постанову суду допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць;

4) стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням відповідача йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через неможливість проведення перевірки документів, підтверджуючих пільговий стаж, які знаходяться на території непідконтрольній українській владі. Вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його право на отримання пенсійного забезпечення відповідно до чинного законодавства.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні відмовити. Посилається на те, що при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач діяв правомірно та в межах повноважень з наступних підстав.

Позивачем було надано довідку ПАТ «Донбасгеологія», яке фактично перебуває на тимчасово окупованій території України, у звязку з чим, відповідач не може здійснити перевірку поданих позивачем документів.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВВ № 451462, є громадянином України (а.с. 13-14).

23.08.2017 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, згідно п. «б» ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення. До заяви позивачем були додані такі документи:

- заява № 5667 від 23.08.2017 року на призначення пенсії за вислугу років;

- копія паспорту ВВ № 451462 від 20.05.1998 року;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- копія трудової книжки ЕТ-І №2016858;

- копія диплома ЖВ №944175;

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 166 від 17.06.2014 року, видана ПрАТ «Донбасгеологія»;

- довідка від 17.06.2014 року №165 про перейменування Торезької геологорозвідувальної експедиції тресту «Артемгеологія»;

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 189о/к від 28.02.2017 року, видана ПАТ Шахга імені ОСОБА_2;

- наказ від 28.01.2011 року №158 к «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» по ОП «Шахта ім. О.Ф.Засядько»;

- лист від 31.07.2007 року № 389 Управління з питань регуляторної політики та підприємництва Артемівської міської ради;

- копія наказу від 23.12.2005 року № 52/5 по ВАТ «Донбасгеологія»;

- копія наказу від 23.12.2005 року № 52-пр по ВАТ «Донбасгеологія»;

- копія акту прийома-передачі архіва Торезької ГРЕ відкритому акціонерному товариству «Донбасгеологія» від 06.03.2006 року;

- довідка від 30.01.2017 року № 43837 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с 17).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 1813 від 22.11.2017 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії, у звязку відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с. 15-16).

Як вбачається зі змісту спірного рішення, відповідач не зарахував до пільгового стажу за списком №2 період роботи позивача з 25.09.1984 року по 23.06.1997 року на підприємстві ПрАТ Донбасгеологія.

Відповідно до змісту трудової книжки позивача серії ЕТ-І №2016858 (а.с. 20-23) у спірний період позивач працював на підприємстві Донбаське виробництво геологічне обєднання «Донбасгеологія» Торезько геологорозвідувальна експедиція:

- з 25.09.1984 року по 29.12.1984 року в якості помічника бурильника ІV розряду;

- з 29.12.1984 року по 20.02.1984 року в якості бурильник V розряду;

- 20.02.1985 року по 18.04.1985 року в якості старшого інженера-технолога з попередження ліквідації ускладнень;

- з 18.04.1985 року по 10.01.1986 року в якості начальника дільниці №2;

- з 01.08.1986 року по 23.06.1997 року в якості інженера по буровим роботам І-ї категорії.

Зі змісту довідки, яка була видана ПрАТ «Донбасгеологія» про підтвердження наявного трудового стажу про призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, вбачається, що позивач працював на підприємстві Торезька геологорозвідувальна експедиція ДВГО «Донбасгеологія» в період з 25.09.1984 року по 23.06.1997 року за професією: перший помічник бурильника, старший інженер технолог по попередженню і ліквідації геологічних ускладнень при бурінні свердловин, буровий майстер, начальник бурової ділянки, інженер з бурових робіт (а.с. 18).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття відповідачем спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом 6 ст. 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Порядок та умови призначення пенсій за вислугу років встановлений ст.ст 51-55 Закону № 1788. Статтею 51 цього Закону передбачено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Перелік працівників, що мають право на призначення пенсії за вислугу років визначений ст. 52 Закону 1788. За змістом цієї статі право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах.

Згідно п. «б» ст. 55 Закону № 1788 працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами пятнадцятим - двадцять третім п. "б" ч. 1 ст. 13 цього Закону.

Відповідно до абз. 5 ст. 55 Закону №1788 період роботи безпосередньо в польових умовах протягом півроку або більше півроку зараховується за рік роботи, менше півроку - за фактичною тривалістю, а на сезонних роботах - відповідно до ст. 61 цього Закону.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим п. "б" ч. 1 ст. 13 цього Закону.

За відсутності стажу роботи, встановленого абз. 2,3 цього пункту, у період до 01.04.2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п'ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Статтею 7 Закону № 1788 передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (ч. 1 ст. 44 Закону № 1058). Частиною 5 ст. 45 Закону України № 1058 передбачено що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За правилами ч.1 ст.100 Закону № 1788 особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційне наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст. 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону № 1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (абз.1, 2, 5 п.20 Порядку).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (п.2 Порядку №18-1).

Відповідно до п.11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Записи в трудовій книжці позивача щодо періоду його роботи з 25.09.1984 року по 23.06.1997 року на підприємстві ПрАТ Донбасгеологія засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства, ніяких дефектів записів трудова книжка не містить. Отже, у суду не виникає сумнівів, що позивач у спірній період працював повний робочий день виконував польові роботи геологорозвідувальні роботи по бурінню свердловин, що дає право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на підставі п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по вислугу років та Переліку видів робіт, які виконуються безпосередньо в польових умовах працівниками геологорозвідувальної експедиції п. 4 листа Міністерства соціального захисту населення України № 01-3/310-02-2 від 15.04.1994 року.

З спірного рішення вбачається, що підставою для відмови в призначені пенсії на пільгових умовах є неможливість проведення перевірки достовірності документів щодо підтвердження пільгового характеру роботи позивача, суд з цих підстав зазначає наступне.

За положенням ч. 3 ст. 44 Закону №1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно до п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Суд зазначає, що за вимогами чинного законодавства, неможливість проведення перевірки правомірності видачі довідки не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Також, суд зазначає, що підстав вважати наведені в довідці відомості недостовірними, відповідачем не наведено.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює, а тому рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, а спірний стаж зарахуванню до пільгового стажу.

Відповідно до абз. 3,4 п. 1.7 Порядку №22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії подані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону.

Таким чином, саме з дати звернення позивача до органу Пенсійного фонду України, тобто з 23.08.2017 року має бути вирішено питання про призначення йому пенсії.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення, отже оскаржене рішення є протиправним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах і підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині зобовязання відповідача призначити та виплатити йому пенсію, зарахувавши до стажу роботи крім іншого і спірний період його роботи, суд зазначає наступне.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Так, у відповідно до ст. 81 Закону № 1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії особі.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення відповідача прийняте без повного зясування обставин справи та інших документів наданих позивачем.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень ст. 9 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

З урахуванням дискреційних повноважень Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на прийняття рішення про призначення пенсії, відповідно та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вважає необхідним зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років, згідно п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 23.08.2017 року.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій субєкта владних повноважень протиправним та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії, відповідач має враховувати висновки рішення в даній адміністративній справі щодо наявності підтвердження пільгового стажу позивача.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Нормами ст. 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для зобовязання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років, рішення суду, відповідно до вимог ст. 371 КАС України, не підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується квитанцією № 38 від 04.04.2018 року, позивач за подання адміністративного позову сплатив 704,80 грн. (а.с. 3).

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, відповідно до п.3 ст.139 КАС України суд присуджує стягнути судові витрати у розмірі 352,40 грн., здійснені ОСОБА_1, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області.

За нормами ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України суд розглядає справи у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серії ВВ № 451462; адреса: 84320, АДРЕСА_1) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (; юридична адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача №143 від 22.11.2017 року щодо відмови в призначенні позивачу пенсії, відповідно до п. б ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, згідно п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 23.08.2017 року з урахуванням періоду роботи позивача з 25.09.1984 року по 23.06.1997 року на ПрАТ Донбасгеологія.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, юридична адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії ВВ № 451462; адреса: 84320, АДРЕСА_1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 352,40 грн.

В задоволенні іншої частині позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складений та підписаний 14 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Загацька Т. В.