Справа № 823/440/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси

08 травня 2018 року справа № 823/440/18

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дорошенко Л.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

представника відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкової вимоги та рішення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить:

- скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Черкаській області №4213-17 від 11.10.2017 про сплату податкового боргу (пені) в сумі 109326 грн. 17 коп.;

- скасувати рішення ГУ ДФС у Черкаській області №27851 від 18.10.2017 про опис майна у податкову заставу.

В обґрунтування заявленого позову зазначено, що позивачем вчасно сплачено нараховану податковим органом суму грошового зобов'язання у межам строку, передбаченого ст. 57 ПК України, а тому податковий орган не повинен нараховувати пеню у відповідності до норми ст.129 ПК України в редакції, яка діє з 01.01.2017.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Крім того, зазначила, що будь-яких інших грошових зобовязань, окрім як спірної пені, у позивача відсутні.

Представник відповідача позов не визнав, про що надав відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, зазначивши, що позивачем не в повному обсязі виконано податковий обов'язок щодо обчислення, декларування та сплати сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк, тому в звязку з тим, що позивач не оскаржив податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами перевірки, погасив грошове зобовязання, відповідачем у відповідності до норм ПК України нараховано позивачу пеню, сформовано податкову вимогу та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

На підставі акту перевірки №361/23-00-14-0107/36701766 від 13.09.2017 Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято відносно позивача податкове повідомлення-рішення від 18.09.2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 149927 грн. 50 коп., в т.ч. 119942 грн. за основним платежем та 29985 грн. 50 коп. за штрафними санкціями.

Позивачем зобов'язання по вказаному податковому повідомленню-рішенню погашено, шляхом списання коштів за рахунок наявної у позивача переплати по податку на прибуток, що підтверджується обліковою карткою платника податку. Операція проведена 28.09.2017.

Цього ж дня, 28.09.2017 відповідачем на підставі п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано позивачу пеню, обчислену на суму занижень податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 110255 грн., що підтверджується обліковою карткою особового рахунку позивача.

Згідно розрахунку пені, вона нарахована за період з 11.03.2015 по 27.09.2017 на суму виявленого заниження податкового зобов'язання за звітний період.

В подальшому, відповідачем сформована та направлена позивачу податкова вимога №4213-17 від 11.10.2017 про сплату податкового боргу (пені) в сумі 109326 грн. 17 коп., а 18.10.2017 заступником начальника ГУ ДФС у Черкаській області прийнято рішення №27851 про опис майна у податкову заставу.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Відповідно до п.п. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Отже, ПК України розмежовує поняття податкового зобов'язання і грошового зобов'язання. Податкове зобов'язання визначається у разі відсутності порушення норм податкового законодавства платником податків в податковій декларації; грошове зобов'язання визначається у разі порушення норм податкового законодавства, зокрема, контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні та може включати в себе штрафні санкції.

Так, відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на подану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом, позивач дій щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 18.09.2017 року № не вчиняв, а погашення визначених в рішенні контролюючим органом грошових зобов'язань здійснено протягом 10-денного строку встановленого ст. 57 ПК України, що також не оспорює відповідач.

Відповідно до п. 111.2 ст. 111 ПК України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

В редакції, чинній до 01.01.2017, п.п. 129.1.1. п.129.1 ст.129 ПК України визначав, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Також, згідно з п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України (в редакції до 01.01.2017) пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Однак, в подальшому Законом України від 21.12.2016 №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (який набрав чинності з 01.01.2017) пункт 129.1 ПК України викладено в іншій редакції і нарахування пені розпочинається:

129.1.1 при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання".

Отже, п.п. 129.1.1. п.129.1 ст.129 ПК України (в редакції, чинній до 01.01.2017) повязувала початок строку нарахування пені із закінченням граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні.

При цьому, пеня згідно картки платника нараховувалась позивачу саме на підставі п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України.

За ч. 2 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Враховуючи відсутність прямої вказівки на зворотну дію у часі застосування ст. 129 ПК України, контролюючий орган при нарахуванні позивачу пені порушив принцип законності.

При цьому, враховуючи вищезазначену різницю між грошовими та податковими зобов'язаннями, момент початку нарахування пені для таких зобов'язань визначається по-різному.

Так, п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України (який передбачає нарахування пені саме при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки) визначає в якості підстави нарахування пені порушення строків погашення податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Об'єктом застосування пені при цьому фактично є погашена сума податкового боргу, яка в розумінні п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України є сумою узгодженого грошового зобов'язання, несплаченою платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Нарахування пені можливе лише у разі несплати грошового зобов'язання до дня настання строку його погашення. При сплаті зобов'язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв'язку з ненастанням граничного строку погашення зобов'язання, як обов'язкової умови для початку нарахування пені.

Таким чином, ст. 129 ПК України не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження грошових зобов'язань на суму такого заниження та за весь період заниження.

Отже, ні п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України (в редакції до 01.01.2017), ні п.п. 129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України (в редакції на час нарахування пені та формування податкової вимоги) не міг бути застосований контролюючим органом для розрахунку пені, тому такі дії відповідача не відповідають вимогам законодавства, а також свідчать про протиправність оскаржуваної податкової вимоги, оскільки податковий борг, згідно такої вимоги виник у позивача в результаті безпідставного нарахування пені в розмірі 110255 грн.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що податкова вимога ГУ ДФС у Черкаській області №4213-17 від 11.10.2017 про сплату податкового боргу (пені) в сумі 109326 грн. 17 коп. підлягає скасуванню.

Згідно п. 89.3 ст. 89 ПК України, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Оскільки рішення заступника начальника ГУ ДФС у Черкаській області від 18.10.2017 року №27851 про опис майна у податкову заставу прийнято за наявності податкового боргу (пені), сформованої за податковою вимогою №4213-17 від 11.10.2017, що скасовується судом, то відповідно оскаржуване рішення про опис майна у податкову заставу також не може бути законним з підстав відсутності податкового боргу у позивача, а отже також підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що спірна вимога та рішення прийняті відповідачем без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Черкаській області №4213-17 від 11.10.2017 про сплату податкового боргу (пені) в сумі 109326 грн. 17 коп.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Черкаській області №27851 від 18.10.2017 про опис майна у податкову заставу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» (18010, м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 3/2, код ЄДРПОУ 3219141) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 15 травня 2018 року.

Суддя В.В. Гаращенко