Справа № 335/2366/18
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2366/18 2-а/335/162/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Макарова В.О., за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23 лютого 2018 року серії ЕАА № 304382,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта ОСОБА_3,в якому просила суд скасувати постанову відповідачавід 23.02.2018 року серії ЕАА № 304382 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та виніс постанову за відсутності складу правопорушення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду, зокрема позбавив позивача можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Вищеприведені обставини, а також відсутність в діях позивача порушень вимог Правил дорожнього руху України, та, відповідно і складу адміністративного правопорушення, посвідчує незаконність прийнятої відповідачем постанови, відтак є підстави для її скасування.З вказаних підстав просила позов задовольнити.

13.04.2018 року, тобто у строк, встановлений ухвалою судді від 27.03.2018 року про відкриття провадження в адміністративній справі, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі, оскільки спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною, обґрунтованою, прийнята з дотриманням всіх належних правових процедур, а обставини, на які вказує позивач не виключають подію і склад адміністративного правопорушення. Також, на підтвердження свої правової позиції відповідачем до відзиву додано диск із відеозаписом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 8.7.3е Правил дорожнього руху України забороняє водієві рух на червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 23.02.2018 року інспектором патрульної поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом ОСОБА_3 було прийнято постанову серії ЕАА № 304382 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, 23.02.2018 року о 13 годині 41 хвилин в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 23, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Peugeot 208», державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги пункту 8.7.3е Правил дорожнього руху України. До ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 8 КпАП України слідує, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення.

Відтворивши та дослідивши відеозапис, який міститься на диску із відеозаписом подій, від 23.02.2018 року, судом встановлено, що дійсно мало місце 23.02.2018 року перетинання водієм ОСОБА_2 на транспортному засобі «Peugeot 208», державний номерний знак НОМЕР_1, перехрестя в районі вул. Перемоги, 23, на заборонений (червоний) сигнал світлофора (1 хвилина 52 секунда) відеозапису з відеореєстратора, файл 13400048).

Крім цього, п. 16.8 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62 він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Проаналізувавши вищеприведені правові норми можливо дійти висновку, що позивач повинен був зупинити свій транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), та у випадку ввімкнення червоного сигналу світлофора не продовжувати свій рух оскільки вона перебувала поза межами перехрестя (поза межами проїзних частин), пішоходам її транспортний засіб не заважав та не створював перешкоду в русі.

Також з вищевказаного відеозапису вбачається, що відповідачем було дотримано належну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відтак, посилання позивача на порушення відповідачем його прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є безпідставними.

Доводи позивача про неможливість розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу, суд відхиляє з огляду на таке.

Так, позивач в позовній заяві посилається на правові висновки, викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, а також, що за ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а не на місці вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Однак, з 08.08.2015 року, після ухвалення Конституційним Судом України вищезазначеного рішення набрав чинності Закон України від 14.07.2015 року № 596-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким внесені зміни до КУпАП. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (ст. 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (ст. 276 КУпАП).

Наведеним вище Законом України № 596-VIII від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 КУпАП в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відтак, працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08.08.2015 року наділені правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення.

Інших суттєвих порушень чинного законодавства, які б впливали на правомірність прийнятої інспектором постанови судом не встановлено.

Таким чином, обставини, на які вказує позивач в позовній заяві та під час судового розгляду, не виключають подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування прак-тики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді штрафу тягне за собою втручання в право позивача на мирне володіння його майном. Однак таке втручання є виправданим, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що воно вкрай необхідно для забезпечення законності та запобігання вчинення ОСОБА_4 нових адміністративних правопорушень в майбутньому. Це свідчить про те, що дії інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта ОСОБА_3не порушують ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 286 ч. 3 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, позов ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.

Керуючись Конституцією України, КУпАП, Правилами дорожнього руху, ст.ст. 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 квітня 2018 року.

Повне рішення виготовлено 23 квітня 2018 року.

Суддя В.О. Макаров