Справа № 755/2719/18
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 755/2719/18 Головуючий у 1 інстанції - Шевченко В.М.
Суддя - доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта Зуєва Сергія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта Зуєва Сергія Анатолійовича від 13.02.2018 серія АР № 427493 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2018 позов задоволено: скасовано постанову інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП № 003872 лейтенанта Зуєва Сергія Анатолійовича від 13.02.2018 серія АР № 427493 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з зазначеним вище рішенням Департамент патрульної поліції звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2018 інспектором роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта Зуєвим С.А. відносно ОСОБА_2 було винесено постанову серія АР № 427493, згідно з якою на позивача було накладено штраф у розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

З вищевказаної постанови вбачається, що 12.02.2018 о 23 год. 05 хв. у м. Києві по вул. Карбишева, 22, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS TF 69 Y», номерний знак НОМЕР_1, з несправним світловим обладнанням, чим порушив п. 31.4.3а ПДР.

Позивач, вважаючи протиправною постанову від 13.02.2018 серія АР № 427493 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови в цілому, а тому суд першої інстанції вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо позивача закриттю.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувана постанова інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта Зуєва Сергія Анатолійовича від 13.02.2018 серія АР № 427493 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є законною та обґрунтованою, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми законодавства, колегія суддів вважає правомірними дії інспектора, у зв'язку з розглядом останнім справи на місці.

Більше того, відповідна позиція ніяким чином не суперечить рішенню Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, оскільки його висновки стосуються ч. 1 ст. 276 КУпАП, а щодо ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається та адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Стосовно визначеного інспектором роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта Зуєвим С.А. в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 13.02.2018 серія АР № 427493 порушення позивачем п. 31.4.3а ПДР України та ч. 1 ст. 121 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку підставою складення постанови про адміністративне правопорушення стала несправність світлового обладнання, тобто порушення п. 31.4.3.а ПДР.

Відповідно до п. 31.4.3.а) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: світлові прилади - кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Статтею 251 КУпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Представником Департаменту патрульної поліції Бабатенко Г.П було надано суду першої інстанції відео-доказ, при дослідженні якого встановлено, що в автоматичному режимі не зафіксовано саму подію, за наслідком якої складено оспорювану постанову про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП., що мала місце 12.02.2018 близько 23 год. При цьому, на відео відтворено розмову відповідача Зуєва С.А. із позивачем ОСОБА_2, з якої слідує, що поліцейський пояснив позивачу причину зупинки - завчасно не ввімкнув покажчик повороту, однак останній заперечив таке твердження, вказавши, що він взагалі може рукою показувати напрямок повороту. На запитання: «У Вас не працює світлове обладнання?», ОСОБА_2 спочатку відповів стверджувально: «Так», але потім поправив себе та зазначив, що світлове обладнання в нього працює, а поворотні вогні не відносяться до світлового обладнання.

Отже, колегія суддів не бере до уваги вказаний відео-доказ, оскільки на ньому не відтворено наявність несправності світлового обладнання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2

При цьому, інших належних доказів, які підтверджували, що автомобіль, яким керував ОСОБА_5 дійсно мав несправне світлове обладнання, ні відповідачем, ні третьою особою, не надано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта Зуєва Сергія Анатолійовича від 13.02.2018 серія АР № 427493 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Також, зважаючи на необхідність ефективного захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно вийшов за межі позовних вимог та закрив справу про адміністративне правопорушення.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.