Справа № 820/355/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 р. № 820/355/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, третя особа - Високопільська сільська Рада Валківського району Харківської області про скасування податкового повідомлення - рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення - рішення № 60852-00 від 15.05.2017 р. про визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що контролюючим органом було протиправно обчислено у спірному ППР розмір зобов'язань зі ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 3%, оскільки така насправді складає 0,3%.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому, заперечуючи проти позову, просив у його задоволенні відмовити з тих підстав, що рішенням відповідного органу місцевого самоврядування була встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 3 % від розміру мінімальної заробітної плати, а всі подальші зміни до цього рішення не мають юридичного значення та зазначене рішення не було скасовано, тобто, є чинним.

Представник третьої особи надав заяву та письмові пояснення, де зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, оскільки у відповідному рішенні Високопільської сільської Ради Валківського району Харківської області міститься технічна помилка, замість належного показника ставки податку 0,3%, невірно вказано 3%. В подальшому, відповідну помилку було виправлено іншим рішенням, проте, об'єктивно, ставку податку фактично встановлено 0,3%.

Суд, відповідно до ч.9 ст. 229 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно відомостей витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що позивачу на праві власності належить нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1, площею 1613 кв.м. ( а.с.43).

Так, контролюючим органом відносно позивача було прийнято податкове повідомлення - рішення № 60852-00 від 15.05.2017 р. про визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік у розмірі 66681,42 грн., тобто за ставкою 3% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного ( податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування (1378,00х3% ( ставка податку)х1613,00 (площа нерухомості), яке отримано позивачем особисто 04.07.2017 р. (а.с.8,42,44).

Позивач, отримавши зазначене рішення, звернувся для з'ясування ставки податку до відповідача та третьої особи.

Третьою особою було надано відповідь листом від 22.11.2017 року № 02-20/590 (а.с.9) про наявність технічної помилки у відповідному рішенні Ради, де невірно вказано показник 3%, замість належного "0,3% та що підтверджується матеріалами справи, виходячи з наступного.

Так, рішенням третьої особи від 29.01.2016 року № 06/IV-VII було внесено зміни до рішення від 23.01.2015 року № 04-ХLVIII-VI, зокрема, викладено Положення "Про порядок обчислення та сплати податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки по Високопільській сільській Раді", затвердженого рішенням від 23.01.2015 року № 04-ХLVIII-VI у редакції, згідно з додатком № 1 до рішення третьої особи від 29.01.2016 року № 06/IV-VII ( набирає чинності з 01.01.2016 р.) ( а.с.70).

Досліджуючи вказане Положення, суд зазначає, що в п. "інші будівлі" зазначено показник 3% ( а.с.71-77).

Проте, як вбачається з письмових пояснень третьої особи та підтверджується копією протоколу IV сесії VII скликання від 29.01.2016 року, належним показником ставки податку є 0,3% від розміру мінімальної заробітної плати ( а.с.78-80).

В подальшому, рішенням третьої особи від 07.07.2017 року № 08/ХVII-VII було підтверджено, що ставка відповідного податку складає 0,3% та внесено відповідні зміни до Положення ( а.с.68-69).

Відповідачем, у свою чергу, надано відповідь листом від 27.11.2017 року про те, що рішення, яким встановлено ставку податку 3% є чинним, а відповідні зміни до нього, які внесені 07.07.2017 року не можуть бути прийнято до уваги, оскільки вже прийняті після винесення 15.05.2017 року позивачу податкового повідомлення - рішення та, в силу приписів чинного законодавства, не мають юридичного значення ( а.с.13-16).

Позивач, виходячи з обставин, повідомлених відповідачем та третьою особою, 19.08.2017 року сплатив суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік, виходячи зі ставки 0,3% ( а.с.27) та звернувся до суду за оскарженням податкового повідомлення - рішення № 60852-00 від 15.05.2017 р. з тих підстав, що відповідачем зазначеним рішенням визначено суму зобов'язань, виходячи зі ставки податку 3%.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

З 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України №71-VIII від 28.12.2014 р. "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 266 Податкового кодексу України введено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка ( пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України) .

Згідно пп. 266.3.1 п.266.3 ст. 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

З огляду на приписи пп. 266.3.1 п.266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості (пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

За приписами ст.10 та 265 ПК України, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є складовою податку на майно та відноситься до місцевих податків.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад ( п.8.3 ст. 8 ПК України).

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Закону України від 28.12.2014 р. №71-VIII , було рекомендовано органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до розподілу повноважень, Верховна рада України згідно з п. 12.1 ст. 12 Податкового кодексу України встановлює перелік місцевих податків і зборів, а орган місцевого самоврядування згідно з п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України приймає рішення про встановлення місцевого податку чи збору.

При цьому, за правилом п.п. 12.3.4 ст. 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Розглядаючи вказану справу, суд відхиляє позицію відповідача, з огляду на той факт, що ним, в силу ч.2 ст.77 КАС України, не було спростовано того факту, що дійсний розмір ставки названого податку мав складати 0,3% мінімальної заробітної плати.

Як вже зазначалось вище, відповідним рішенням органу місцевого самоврядування від 07.07.2017 р. було підтверджено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. по позиції «інші будівлі» у розмірі 0,3% мінімальної заробітної плати.

Водночас, рішенням третьої особи від 19.04.2018 р. № 05/ХХV-VII (а.с. 102) було скасовано з 01.01.2016 р. дію рішення від 29.01.2016 р. № 06/IV-VII в частині затвердження Положення "Про порядок обчислення та сплати податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки по Високопільській сільській Раді", а саме: встановлення на території Високопільської сільської Ради ставки податку на "інші будівлі" в розмірі 3% та встановлено з 01.01.2016 року в Положенні відповідний показник 0,3%, що відповідає протоколу IV сесії VII скликання від 29.01.2016 року.

Названі вище рішення третьої особи від 07.07.2017 р. та від 19.04.2018 р. з приводу запровадження ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. по позиції «інші будівлі» у розмірі 0,3% є чинними, доказів протилежного суду не надано, відтак, сприймаються судом як діючі, що є окремою, самостійною та достатньою підставою для визнання неправомірним проведеного контролюючим органом спірного нарахування.

При цьому, вирішуючи спір, суд виходить з визнаних позивачем обставин належності на праві приватної власності у 2016 р. нерухомого майна, яке за приписами ст. 266 Податкового кодексу України є об'єктом справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позивач у позові вказував та що підтверджено матеріалами справи, про сплату ним податку за ставкою 0,3% що складає 6668,14 грн., що свідчить про визнання ним обставин наявності відповідного обов'язку.

Посилання відповідача на той факт, що рішення третьої особи від 07.07.2017 року № 08/ХVII-VII яким було підтверджено, що ставка відповідного податку складає 0,3%, не може бути взято до уваги, з огляду на приписи п.п. 12.3.4 ст. 12 Податкового кодексу України, в контексті того, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситись не пізніше як за шість місяців до початку бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові ставки, суд відхиляє, оскільки вказані зміни не є за своєю правовою природою змінами до елементу вказаного податку, а є виправленням технічної помилки.

У вказаному контексті необхідно брати всі докази - рішення третьої особи у сукупності з протоколом IV сесії VII скликання від 29.01.2016 року, яким підтверджено, що ставка податку у дійсності складає 0,3%.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі скасуванням оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в частині, за виключенням визнаної позивачем суми, що складає : 66681,42 - 6668,14= 60013,28 грн.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ), третя особа - Високопільська сільська Рада Валківського району Харківської області ( 63020, Харківська область, Валківський район, с. Високопілля, вул. Молодіжна,1, ) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення № 60852-00 від 15.05.2017 р. Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, яке винесено відносно ОСОБА_1 в частині, а саме: щодо визначення суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік у розмірі 60013,28 грн. ( шістдесят тисяч тринадцять гривень 28 копійок).

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області ( 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) у розмірі 704,80 грн. ( сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 травня 2018 року.

Суддя Заічко О.В.