Справа № 805/15370/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 травня 2018 року

Київ

справа №805/15370/13-а

адміністративне провадження №К/9901/4459/18; К/9901/4461/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

за участю секретаря судового засідання - Загороднього А.А.,

учасники справи:

представник відповідачів - Морозов П.В.,

розглянувши у судовому засіданні касаційні скарги Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області та Державної фіскальної служби України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року (судді: Мальцева Н.Г. (головуючий), Бєломєстнов О.Ю., Загацька Т.В.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2014 року (судді: Шальєва В.А. (головуючий), Бишов М.В., Компанієць І.Д.) у справі №805/15370/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство "Маріупольський завод важкого машинобудування" (далі - позивач, Товариство) звернулося до суду з позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Державної фіскальної служби України (з урахуванням уточнень позовних вимог) про:

- визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.10.2013 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по деклараціям за червень та липень 2013 року в сумі 86 848,00 грн та нарахування штрафних санкцій в розмірі 43 424,00 грн, від 01.10.2013 № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 18 299 608,00 грн за червень 2013 року, від 01.10.2013 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 8 856 570,00 грн, в тому числі за основним платежем - 5 904 380,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 952 190,00 грн.

- визнання неправомірними дій щодо неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних наступних податкових накладних: № від 29.04.2010, № від 28.04.2010, розрахунків коригувань № 428 від 26.06.2013, № 429 від 26.06.2013 до податкової накладної № від 29.04.2010; розрахунків коригувань № 419 від 26.06.2013, № 420 від 26.06.2013, № 421 від 26.06.2013, № 422 від 26.06.2013, № 423 від 26.06.2013, № 424 від 26.06.2013, № 425 від 26.06.2013, № 426 від 26.06.2013, № 427 від 26.06.2013 до податкової накладної № від 28.04.2010;

- визнання прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, коли були надіслані ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» вищезазначені податкові накладні та розрахунки коригувань до податкових накладних.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що однією з підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу про відсутність реєстрації податкових накладних № від 29.04.2010, № від 28.04.2010 та розрахунків коригувань № 428 від 26.06.2013, № 429 від 26.06.2013 до податкової накладної № від 29.04.2010, розрахунків коригувань № 419 від 26.06.2013, № 420 від 26.06.2013, № 421 від 26.06.2013, № 422 від 26.06.2013, № 423 від 26.06.2013, № 424 від 26.06.2013, № 425 від 26.06.2013, № 426 від 26.06.2013, № 427 від 26.06.2013 до податкової накладної № від 28.04.2010 в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте Державною фіскальної служби України необґрунтовано відмовлено у їх реєстрації.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2014 року, позов задоволено, визнано протиправними дії Міністерства доходів і зборів України (Державної фіскальної служби України) щодо неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі вищезазначених податкових накладних та розрахунків коригувань до податкових накладних, визнано прийнятими та зареєстрованими такі податкові накладні та коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, коли вони були надіслані ПАТ "Маріупольський завод важкого машинобудування", визнано протиправними та скасовано оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що Податковий кодекс України не містить норм, які б передбачали обмеження у часі щодо проведення коригування сум податкових зобов'язань за результатами повернення попередньої оплати та відображення у складі податкової декларації, за звітний податковий період у якому відбулось таке коригування, результатів перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту. Також суди вказали, що предметом регулювання п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України є строк подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх, відшкодування з Державного бюджету України внаслідок помилково та/або надміру сплаченої суми та не регулює питання повернення суб'єктом господарювання-постачальником суми попередньої оплати за товар, а отже посилання контролюючого органу на виписку позивачем розрахунків коригувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних та зменшення розміру податкових зобов'язань в деклараціях з податку на додану вартість та травень та червень 2013 року з порушенням п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України є безпідставними.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області та Державна фіскальна служба України подали касаційні скарги, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2014 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства в повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань достовірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за червень 2013 року, достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за червень та липень 2013 року, за результатами якої оформлено акт №132/05-19-15-1/20355550 від 18.09.2013 та встановлено порушення позивачем вимог п.3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 №1246; п.19 наказу Міністерства фінансів України від 01.11.2011 №1379 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення»; п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов'язань за червень 2013 року на 21 772 386,00 грн, завищено розмір від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на 18 299 608,00 грн, занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на 3 472 778,00 грн, завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 25 751,00 грн; завищено суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного періоду на 237 998,00 грн; у липні 2013 року занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на 2 431 602,00 грн, завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 61 097,00 грн; завищено суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного періоду на 16 044 907,00 грн.

Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що податкові накладні № від 29.04.2010, № від 28.04.2010 та розрахунки коригувань до них не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, крім того Товариство не мало права на коригування податкових зобов'язань з ПДВ, оскільки повернення коштів контрагенту позивач здійснив у строк, що перевищує 1095 днів. Також, контролюючий орган посилається на сплив строку позовної давності, встановлений статтями 256-257 Цивільного кодексу України, що дорівнює три роки.

На підставі акту перевірки та вказаних висновків Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняла оскаржувані позивачем податкові повідомлення - рішення.

Судами також встановлено, що Товариство у березні - квітні 2010 року отримало передплату від ПАТ «Азовелетросталь» за виготовлення вагонів за договором №2РСБ-01974/24АЭСсн від 01.02.2010, що підтверджується платіжним дорученням №12 від 22.03.2010 на суму 65 000 000,00 грн, виписана відповідна податкова накладна №2456 від 22.03.2010 була включена до складу податкових зобов'язань у березні 2010 року, платіжним дорученням №25 від 28.04.2010 на суму 80 000 000,00 грн, виписана відповідна податкова накладна № від 28.04.2010 включена до складу податкових зобов'язань у квітні 2010 року.

Крім того, у квітні 2010 року позивачем було отримано передплату від ПАТ «Азовелетросталь» за виготовлення вагонів за договором №2РСБ-01993/48АЭСсн від 28.04.2010, що підтверджується платіжним дорученням №196 від 29.04.2010 на суму 10 908 800,00 грн, виписана податкова накладна № від 29.04.2010 була включена до складу податкових зобов'язань у квітні 2010 року.

26.06.2013 Товариством на виконання умов додаткової угоди №7 від 01.02.2013 року до договору №2РСБ-01974/24АЭСсн від 01.02.2010 та додаткової угоди №5 від 01.02.2013 до договору №2РСБ-01993/48АЭСсн від 28.04.2010 було повернуто вказані вище грошові кошти ПАТ «Азовелетросталь», які були отримані як передплата, що підтверджується платіжними дорученнями №553388, №553385, №553367, №553384, №553370, №553357, №553364, №553354, №553376, №553373, №553371, №553387, №553353, №553361, №553352 на загальну суму 130 634 313,48 грн у тому числі ПДВ - 21 772 385,58 грн.

У зв'язку з вказаним 26.06.2013 позивачем також виписано розрахунки коригувань № 414, № 415, № 416, № 417, № 418 до податкової накладної № 2456 від 22.03.2010 на загальну суму 39 725 513,48 грн, в тому числі ПДВ - 7 945 102,70 грн; розрахунки коригувань № 428, № 429 до податкової накладної № на загальну суму 10 908 800,00 грн, у тому числі ПДВ - 1 818 133,34 грн; розрахунки коригувань № 419, № 420, № 421, № 422, № 423, № 424, № 425, № 426, № 427 до податкової накладної № від 28.04.2010 на загальну суму 80 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ -13 333 333,33 грн.

Проте Міністерством доходів і зборів України (Державною фіскальною службою України) згідно з квитанціями, що наявні в матеріалах справи, 10.07.2013 позивачу було відмовлено у прийнятті до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних № від 29.04.2010 та № від 28.04.2010 з підстави не прийняття звітності за квітень 2010 року, а розрахунки коригувань № 428, № 429 до податкової накладної № 29.04.2010; № 419, № 420, № 421, № 422, № 423, № 424, № 425, № 426, № 427 до податкової накладної № від 28.04.2010 не прийняті до реєстрації в Єдиному реєстрі з підстав відсутності у Єдиному державному реєстрі податкових накладних, до яких виписувалися розрахунки коригувань.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення, які на її думку допущено позивачем, та висновки, що зазначені в акті перевірки, зазначає про ненадання судами попередніх інстанцій належної правової оцінки фактичних обставин справи, неврахування судами доводів контролюючого органу, що коригування звітності позивачем відбулось внаслідок повернення Товариством попередньої оплати ПАТ «Азовелектросталь», проте, таке повернення відбулось в строк, що перевищує 1095 днів, що суперечить приписам Податкового кодексу України.

Державна фіскальна служба України в касаційній скарзі також цитує норми матеріального права, вказує на порушення, які на її думку допущено позивачем під час реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань до них, зазначає про ненадання судами попередніх інстанцій належної правової оцінки фактичних обставин справи, зокрема щодо того, що на час подання позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних звітність за 2010 рік вже не приймалася, а розрахунки коригувань не прийняті в зв'язку з відсутністю у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідної податкової накладної, що, на думку Державної фіскальної служби України відповідає нормам чинного законодавства України.

Касаційні скарги відповідачів є ідентичними апеляційним скаргам та інших обґрунтувань ніж ті, які вже були наведені в апеляційних скаргах, не зазначено.

8. Товариство надало заперечення на касаційні скарги, в якому вказує на правильність висновків судів попередніх інстанцій, що Податковий кодекс України не містить обмеження у часі щодо проведення коригування сум податкових зобов'язань за результатами повернення попередньої оплати та просить залишити касаційні скарги Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області та Державної фіскальної служби України без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2014 року залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

9.1. Підпункт 14.1.60 пункту 14.1 статті 14.

Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

9.2. Пункт 102.5 ст. 102.

Заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

9.3. Пункт 192.1 статті 192.

Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

9.4. Підпункт 192.1.1 пункту 192.1 статті 192.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

9.5. Пункт 200.1 статті 200.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

9.6. Пункт 200.2 статті 200.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

9.7. Пункт 200.3 статті 200.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

9.8. Пункт 200.4 статті 200.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

9.9. Пункт 201.1 статті 201.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

9.10. Пункт 201.10 ст. 201.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

10. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246:

10.1. Пункт 3.

Якщо продавець складає розрахунок коригування до податкової накладної, що підлягає реєстрації, до Реєстру в обов'язковому порядку вносяться також відомості до податкової накладної, що містяться у такому розрахунку.

У разі коли продавець складає розрахунок коригування до податкової накладної, що не підлягає реєстрації, у зв'язку з чим загальна сума податку за операцією з постачання товарів (послуг) досягає обсягу, визначеного пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, до Реєстру в обов'язковому порядку вносяться відомості, що містяться у такому розрахунку.

Розрахунок коригування податкової накладної, відомості якої не внесено до Реєстру, реєструються після реєстрації такої накладної незалежно від дати її складання.

10.2. Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. У разі повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

12. Норми Податкового кодексу України передбачають обов'язок проведення відповідного коригування сум податкових зобов'язань у разі повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послу.

13. Пункт 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України регулює строк (обмежує 1095 днями) у двох випадках - подання платником податку заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або подання платником податку заяви про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, та не регулює питання щодо строку протягом якого платник податків має обов'язок провести коригування сум податкових зобов'язань та податкового кредиту.

14. Нормами податкового законодавства встановлено вичерпний перелік обставин, за яких податкові накладні та/або розрахунки коригувань не приймаються до Єдиного реєстру податкових накладних.

15. Розрахунок коригування податкової накладної, відомості якої не внесено до Реєстру, реєструються після реєстрації такої накладної незалежно від дати її складання.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

17. Доводи касаційних скарг не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені в апеляційних скаргах та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

18. У ході розгляду справи платником податків з огляду на приписи процесуального закону, що діяв на момент прийняття оскаржуваних рішень (частина перша ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України) підтверджено належними та допустимими доказами правомірність коригування сум податкових зобов'язань у зв'язку з поверненням сум попередньої оплати ПАТ «Азовелетросталь».

19. Враховуючи встановлені обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач у відповідності до норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства здійснив коригування сум податкових зобов'язань та здійснив дії щодо реєстрації податкових накладних попереднього звітного періоду (квітень 2010 року) та розрахунків коригувань до податкових накладних.

20. Відповідно до вимог частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

21. Державною фіскальною службою України та Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області всупереч вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність підстав для відмови у прийнятті для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних № від 29.04.2010 та № від 28.04.2010 та розрахунків коригувань до таких податкових накладних, а також для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

22. Доводи щодо безпідставності коригування позивачем звітності з огляду на повернення позивачем попередньої оплати ПАТ «Азовелектросталь», в строк, який перевищує 1095 днів, що суперечить приписам Податкового кодексу України, а також відносно того, що на час подання позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних звітність за 2010 рік вже не приймалася, судами попередніх інстанцій обґрунтовано не прийнято до уваги, з чим, враховуючи вищезазначені висновки, погоджується і колегія суддів.

23. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, надано об'єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачами, у тому числі і в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені скаржниками доводи в касаційних скаргах (аналогічні тим, що були зазначені в апеляційних скаргах) щодо цього не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. Згідно зі ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

25. Переглянувши судові рішення в межах касаційних скарг, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального застосування, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи статті 14, 102, 192, 200, 201 Податкового кодексу України, а також норми Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційні скарги Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області та Державної фіскальної служби України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2014 року залишити без задоволення.

26. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

27. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області та Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2014 року у справі №805/15370/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду