Справа № П/811/510/18
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/510/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕА 227759 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області, 12.02.1997 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1; адреса: АДРЕСА_1, 25006)

до відповідача:

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області (вул.Дворцова, буд. 28, м. Кропивницький, 25022)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022)

про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області (далі відповідач), третя особа - управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького (далі третя особа), в якому просить суд:

- визнати протиправними і скасувати рішення управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області №361 від 31.08.2017 р. (про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15.09.2016 р. №3873 виданих управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького «на будівництво автостоянки по вул. Героїв України, 32-в, у м. Кропивницькому, Кіровоградської області);

- визнати протиправними і скасувати рішення управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області №363 від 31.08.2017 р. (про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 07.10.2016р. №4258 виданих Управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького на «будівництво гаражів за адресою: вул. Академіка Тамма, 32-в, у м. Кропивницький, Кіровоградської області»).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що посадовими особами управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області була проведена планова перевірка дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено акт від 28.08.2017 року та на підставі якого прийнято рішення №361 про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15.09.2016 року №3873 на будівництво автостоянки по вул. Героїв України, 32-в у місті Кропивницький Кіровоградської області та рішення №363 від 31.08.2017 про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 07.10.2016 року №2358 на будівництво гаражів по вул. Академіка Тамма, 38-в у місті Кропивницький Кіровоградської області.

Не погоджуючись з рішеннями №361 та №363 від 31.08.2017 р., позивач наголошує, що в акті проведеної перевірки відповідач послався на порушення пункту 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Однак, вказана норма надає визначення містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, тому позивачу невідомо, у чому полягає його порушення, та просить задовольнити адміністративний позов.

Відповідач адміністративний позов не визнав у повному обсязі, свої мотиви виклав у письмовому відзиві на адміністративний позов, в якому, зокрема, вказав, що контролюючим органом у відповідності до положень чинного законодавства проведено планову перевірку за наслідком якої прийнято спірні рішення, вважає їх правомірними та такими, що не підлягають скасуванню (а.с.53-55).

Представником третьої особи подано до суду письмові пояснення щодо відзиву, з викладення власної позиції, в яких просив суд адміністративний позов задовольнити повністю, оскільки вважає містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 15.09.2016 р. №3873 видані управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького «на будівництво автостоянки по вул. Героїв України, 32-в, у м. Кропивницькому, Кіровоградської області та від 07.10.2016 р. №4258 виданих управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького на «будівництво гаражів за адресою: вул.Академіка Тамма, 32-в, у м.Кропивницький, Кіровоградської області» прийнятими у відповідності до положень чинного законодавства (а.с.88-92).

18.04.2018 року відповідною ухвалою суду керуючись приписами статті 183 КАС України подальший розгляд справи судом вирішено здійснити у порядку письмового провадження на підставі відповідного клопотання сторін.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Дослідивши подані представниками сторін документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Предметом спору в даній справі є встановлення правомірності дії посадових осіб Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області при винесенні рішень: №361 від 31.08.2017 р. (про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15.09.2016 р. №3873 виданих Управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького «на будівництво автостоянки по вул. Героїв України, 32-в, у м.Кропивницькому, Кіровоградської області) та №363 від 31.08.2017 р. (про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 07.10.2016 р. №4258 виданих Управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького на «будівництво гаражів за адресою: вул. Академіка Тамма, 32-в, у м. Кропивницький, Кіровоградської області»).

При вирішенні даного спору суд враховує наступні фактичні обставини справи.

14.07.2015 року на 49 сесії 6 скликання Кіровоградською міською радою прийнято рішення №4300 про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по вул. Героїв Сталінграда, 32-в (а.с.20).

01 серпня 2016 року між Кіровоградською міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки № 33, за змістом якого орендодавець на підставі вищевказаного рішення надає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку по вул. Героїв Сталінграда, 32-в у Фортечному районі м. Кіровограда, загальним розміром 0,5000 га; цільове призначення для розміщення автостоянки; кадастровий номер :37:335:0003, за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.21-24).

Право користування зареєстроване 17.01.2015 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.08.2016 року (а.с.25).

Реалізовуючи своє право користувача на забудову земельної ділянки, кадастровий номер якої :37:335:0003, площею 0,500 га, розташовану у м. Кропивницький по вул. Героїв Сталінграда, 32-в згідно цільового призначення для розміщення автостоянки, ОСОБА_1 звернувся з відповідними заявами від 06.09.2016 року та від 28.09.2016 року до Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького про видачу містобудівних умов та обмежень на забудову належної йому на праві користування земельної ділянки.

До заяви були додані копії документів передбачені чинним законодавством України (а.с.13,16).

15.09.2016 року управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради видано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки №3878 на будівництво автостоянки по вул. Героїв України, 32-в, в м. Кропивницькому на відведеній земельній ділянці площею 0,500 га, що знаходиться на праві користування згідно з договором оренди земельної ділянки від 01.08.2016 року №33 (а.с.14-15).

При цьому, 02.10.2016 року управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради видано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки №4258 на будівництво гаражів по вул. Академіка Тамма (Героїв України), 32-в, в м. Кропивницькому на відведеній земельній ділянці площею 0,500 га, що знаходиться на праві користування згідно з договором оренди земельної ділянки від 01.08.2016 року №33, згідно з Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:01, номер запису про інше речове право: 15758194 (а.с.17-19).

На підставі вказаних містобудівних умов і обмеження №3878 та №4258 посадовими особами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області 25.10.2016 року зареєстровано декларацію №КД 15 на початок виконання будівельних робіт - будівництво гаражів (а.с.33-34).

Водночас, управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області на підставі плану перевірок діяльності уповноважених органів містобудування та архітектури, направлень на проведення перевірок, у період з 17.07.2017 року по 28.08.2017 року проведено планову перевірку в діяльності управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради за період діяльності 2015-2016 роки, І-ІІІ квартал 2017 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.08.217 року, яким встановлено порушення управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради вимог законодавства в сфері містобудування при видачі Містобудівних умов, зокрема, від 15.09.2016 р. № 3873 та від 07.10.2016 р. № 4258 (а.с.26-27).

Наслідком такої перевірки, враховуючи виявлені порушення під час її проведення, управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області винесені рішення, а саме:

- від 31.08.2017 року № 361 (про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15.09.2016 р. №3873 виданих Управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького «на будівництво автостоянки по вул. Героїв України, 32-в, у м. Кропивницькому, Кіровоградської області);

- від 31.08.2017 р. №363 (про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 07.10.2016 р. №4258 виданих Управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького на «будівництво гаражів за адресою: вул. Академіка Тамма, 32в, у м. Кропивницький, Кіровоградської області»).

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За змістом положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст. 5 КАС України).

Тобто, виходячи з аналізу вищезазначеної правової норми, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цією дією.

Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати їй (ст. 8). На ці обставини неодноразово вказував Конституційний Суд України у своїх рішеннях, зокрема, рішенні №7-рп/2003 від 10.04.2003 року, рішенні №9-рп/2004 від 07.04.2004 року, рішенні №1-рп/2007, рішенні №19-рп/2008 від 02.10.2008 року.

При прийнятті рішення по цій справі суд керується принципами адміністративного судочинства, зокрема принципом офіційного з'ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого суд не обмежується тільки документами та заявами про докази, які внесені сторонами, а також здійснює дослідження обставин у справі за власною ініціативою, у т.ч. з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 17.02.2011 року №3038-VІ "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - ОСОБА_2 № 3038), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 р. № 698 (далі - Порядок № 698) та Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.07.2011 за № 912/19650 (далі - Порядок №109).

Перевіряючи правомірність проведення перевірки та дотримання вимог законодавства при винесенні оскаржуваного рішення, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 41 Закону № 3038, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно із п. 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п. 7 Положення Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації (п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону № 3038).

Відповідно до п. 2 Порядку №698, нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Відповідно до п. 23 Порядку №698 за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки.

Досліджуючи підстави прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Підставами для прийняття спірних рішень стало видача третьою особою містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15.09.2016 року №№3873 на обєкт «будівництво автостоянки по вул. Героїв України, 32-В, в місті Кропивницькому», зокрема порушення того, що, відповідно до викопіювання із Зонінгу м. Кіровограда, земельна ділянка, на якій заплановано розміщення обєкту будівництва, відноситься до зони багатоквартирної житлової та громадської забудови Ж-3 та до зони Г-4 культурні та спортивні зони; розміщення запланованого обєкту будівництва відноситься до допустимих видів забудови зони Г-4, які потребують спеціальних погоджень. В пакеті наданих документів відсутні будь-які спеціальні погодження або спеціальні дозволи (спеціальні погодження). Також, відповідно до пункту В параграфу 4 глави 2 Пояснювальної записки Зонінгу: «виключно на основі детального плану здійснюються розташування та будівництво окремих обєктів містобудування, для яких у відповідності до Зонінгу необхідно отримати спеціальне погодження, або нових обєктів інженерного забезпечення кварталу, групи кварталів, мікрорайону, житлового району», відомості про розробку та затвердження детального плану території на даний обєкт відсутні (а.с.26-27).

Частиною 1 ст. 1 Закону №3038 визначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до частин 2-5 ст. 26 Закону №3038 суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно із ст. 29 Закону №3038 основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Пунктом 2.5 Порядку №109 встановлено, що містобудівні умови та обмеження складаються у двох примірниках. Перший примірник надається замовнику, а другий постійно зберігається в уповноваженому органі містобудування та архітектури, який їх видав.

Тобто, містобудівні умови та обмеження є основними складовими вихідних даних на будівництво, отримання яких є першим етапом здійснення проектування та будівництва об'єкту. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Отже, аналізуючи вищевикладені положення чинного законодавства, суд вважає, що містобудівні умови та обмеження є рішенням спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури.

Відповідно до п. 32 Порядку №698, якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень. Про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об'єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Поряд з тим, суд наголошує та звертає увагу сторін на те, що скасування рішення об'єкта нагляду є крайнім заходом, спрямованим на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Цей захід застосовується у випадках, коли у контролюючого органу відсутні інші можливості до забезпечення дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, зокрема, у випадку неможливості усунення виявлених порушень під час перевірки порушень.

Відповідач стверджує, що суть виявленого порушення полягала у тому, що відповідно до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та викопіювання з плану зонування м. Кіровограда, земельна ділянка, на якій заплановано розміщення обєкту будівництва, відноситься до зони багатоквартирної житлової та громадської забудови Ж-3 та до зони Г-4 культурні та спортивні зони.

Генеральний план м. Кіровограда (м. Кропивницький) затверджено рішенням Кіровоградської міської ради від 12.09.2000 №627. План зонування території м. Кіровограда (м. Кропивницький) затверджено рішенням Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 №2546 (а.с.35-37), які в розумінні ст. 17 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні.

Абзацом 4 цієї норми передбачено, що у складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території" цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

На підставі п. 5. ч. 1 ст. 2 саме на органи місцевого самоврядування покладено обов'язок щодо планування і забудови територій, яка передбачає, в тому числі, визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об'єктів.

Частиною 1 ст. 18 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (далі -ОСОБА_2) визначено, що План зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Згідно з п.1.3 містобудівних умов та обмежень від 15.09.2016 року №3873 позивач, як замовник мав намір здійснити будівництво автостоянки, при цьому згідно п.1.3 містобудівних умов та обмежень від 02.10.2016 року №4258, позивач мав намір здійснити будівництво гаражів боксового типу (а.с.14-15,17-19).

Реалізовуючи своє право позивачем також подана до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградської області декларація про початок будівельних робіт (будівництва гаражів) (а.с.33-34).

Так, з матеріалів справи встановлено, що подана позивачем декларація про початок виконання будівельних робіт зареєстрована в управлінні ДАБІ у Кіровоградській області 25.10.2016 року (а.с.33-34).

Тому, з огляду на реєстрацію вказаної декларації на початок будівельних робіт відповідач, фактично перевірив, узгодив визнав такий дозвільний документ, як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства, тому твердження відповідача щодо потреби у спеціальних дозволів та погоджень, суд вважає необґрунтованими та оцінює критично.

На підставі ч. 4 ст. 26 Закону право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частиною 4 ст. 29 Закону, саме спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 05.08.2016 р. №65156291, цільове призначення земельної ділянки загальною площею 0,5 га за кадастровим номером :37:335:0003, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м.Кіровоград, вул. Героїв Сталінграда, 32-в - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (а.с.25).

Поряд з тим, судом встановлено з рішення Кіровоградської міської ради від 14.07.2015 року №4300 «Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по вул. Героїв Сталінграда, 32-в», що земельна ділянка надана в оренду позивачу площею 0,5 га по вул. Героїв Сталінграда, 32-в, належить до категорії земель землі промисловості, транспорту, звязку та енергетики, оборони та іншого призначення; склад угідь землі, які використовуються в комерційних цілях (а.с.20).

Отже, відповідність намірів позивача щодо забудови вищевказаної земельної ділянки відповідають положенням містобудівної документації та цільовому призначенню земельної ділянки.

Виходячи із вищевикладеного та встановлених обставин у справі, суд вважає, що забудовники земельної ділянки, які у встановленому законодавством порядку одержали документ про право користування земельною ділянкою з відповідним цільовим призначенням, не можуть нести відповідальності та зазнавати негативних наслідків.

Слід також зазначити, що Розділом ІІІ Порядку №109 визначено склад та зміст містобудівних умов та обмежень.

Зокрема, відповідно до пп. "е" та "з" п. 3.4 Порядку №109 розділ "Загальні дані" містобудівних умов та обмежень містить цільове призначення земельної ділянки та основні техніко-економічні показники об'єкта будівництва.

За змістом ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви. Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Зазначена норма Закону співвідноситься з пунктом 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, у якій вказано, що надання містобудівних умов та обмежень здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Таким чином, чинним законодавством передбачено, що єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень та їх скасуванні, є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Оскільки, на місцевому рівні є лише генеральний план забудови м. Кропивницький, то для скасування містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки, необхідно встановити факт невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням Генерального плану забудови м. Кропивницький.

Так, з рішення №361 від 31.08.2017 року та з рішення №363 від 31.08.2017 року встановлено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 15.09.2016 р. №3873 видані Управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького «на будівництво автостоянки по вул. Героїв України, 32-в, у м. Кропивницькому, Кіровоградської області) та містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 07.10.2016 р. №4258 видані Управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького на «будівництво гаражів за адресою: вул. Академіка Тамма, 32-в, у м. Кропивницький, Кіровоградської області», прийнятті у звязку із порушенням відповідачем п.8 ч.1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Мінрегіону України від 07.07.2011 року №109 (а.с.30-31).

Відтак, зі змісту спірних рішень вбачається, та відповідачем не встановлено обставин з приводу не відповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні - генеральному плану міста.

У справі «ОСОБА_3 Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» Європейський суд з прав людини постановив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати так.

Отже, отримавши земельну ділянку у власність, категорією використання якої є будівництво блоків гаражів боксового типу та будівництво автостоянки, що відповідає цільовому призначенню та виду земельної ділянки землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення та Генеральному плану забудови м. Кропивницький, позивач має право розпоряджатися та користуватися даною земельною ділянкою шляхом будівництва на ній зазначених об'єктів. Тобто, його очікування щодо отримання містобудівних умов та обмежень забудови зазначеної земельної ділянки для будівництва багатоквартирних житлових будинків були правомірними.

Таким чином, судом встановлено, що при винесенні оскаржуваних рішень №361 та №363 від 31.08.2017 року головним інспектором будівельного нагляду ОСОБА_2 не вжито усіх можливих заходів, передбачених законодавством, спрямованих на дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності та прийнято їх без всебічного та об'єктивного дослідження містобудівних умов та вимог містобудівного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично був сплачений судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (а.с.2), тому вказана сума судового збору, у відповідності з ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, як суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем по справі.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 242 246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, третя особа - Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області №361 від 31.08.2017 р. (про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 15.09.2016 р. №3873 виданих Управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького «на будівництво автостоянки по вул. Героїв України, 32-в, у м. Кропивницькому, Кіровоградської області).

Визнати протиправними і скасувати рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області №363 від 31.08.2017 р. (про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 07.10.2016 р. №4258 виданих Управлінням містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького на «будівництво гаражів за адресою: вул. Академіка Тамма, 32-в, у м. Кропивницький, Кіровоградської області»).

Присудити на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕА 227759 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області, 12.02.1997 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1; адреса: АДРЕСА_1, 25006) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області судовий збір в сумі 1409,60 гривень (одна тисяча девять гривень шістдесят копійок).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_4