Справа № 819/1425/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1425/17

07 травня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю: секретаря судового засідання Придаткевич Н.В.

представника позивача Сачка Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 Головне управління ДФС у Тернопільській області звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" (надалі - ДП "Тернопільський лісгосп") про стягнення податкової заборгованості в сумі 226170,26 грн. по податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем станом на 15.08.2017 рахується заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (надалі - ПДВ) в сумі 226170,26 грн., з яких: 87004,00 грн. - основний платіж, 139166,26 грн. - штрафні санкції, 0,00 грн. - пеня. Податковий борг виник у зв'язку із несплатою узгодженого податкового зобов'язання. Контролюючим органом вживалися заходи для його погашення, проте податковий борг відповідачем не сплачено, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

31.08.2017 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено її до судового розгляду на 22.09.2018. 22.09.2018 ухвалою суду відкладено розгляд справи на 29.09.2017, а 29.09.2017 - на 09.10.2017.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.10.2017 зупинено провадження у адміністративній справі за позовною заявою Головного управління ДФС у Тернопільській області до ДП "Тернопільський лісгосп" про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №819/1627/17 за позовною заявою ДП "Тернопільський лісгосп" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 поновлено провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено справу до судового розгляду на 24.04.2018 о 09:30. 24.04.2018 розгляд справи відкладено на 07.05.2018 о 09:30.

Представник позивача в судовому засіданні 07.05.2018 позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 07.05.2018 не з'явився, хоча представник ДП "Тернопільський лісгосп" ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить розписка, яка міститься у матеріалах справи (арк.спр.66).

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд зазначає, що відповідачем не було надано у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи положення статті 205, частини четвертої статті 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності учасника справи, що не з'явився, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі обставини справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ДП "Тернопільський лісгосп" () зареєстроване органами державної реєстрації як юридична особа та перебуває на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.08.2017 (арк.спр.9-11).

Як вбачається з довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області від 15.08.2017 за відповідачем станом на 15.08.2017 рахується податковий борг по ПДВ у розмірі 226170,26 грн., з яких: 87004,00 грн. - основний платіж, 139166,26 грн. - штрафні санкції, 0,00 грн. - пеня.

Податковий борг виник у зв'язку із несплатою узгодженого податкового зобов'язання, нарахованого відповідно до податкових повідомлень-рішень від 03.07.2017 № (арк.спр.17) та від 03.07.2017 № (арк.спр.18), винесених на підставі акта перевірки від 07.06.2017 №3477/19-18-12-01/07/993024 (арк.спр.22) та відповідно до поданої відповідачем декларації з податку на додану вартість від 19.07.2017 № (арк.спр.16).

Наявність вищевказаної заборгованості також підтверджується розрахунком суми позовних вимог (арк.спр.13), розрахунком штрафних (фінансових) санкцій (арк.спр.19), заборгованість відображена в інтегрованій обліковій картці платника податків з ПДВ (арк.спр.30-34).

Узгоджені суми грошових зобов'язань ДП "Тернопільський лісгосп" своєчасно не були сплачені та набули статусу податкового боргу. З метою погашення заборгованості контролюючим органом була виставлена податкова вимога форми "Ю" від 14.02.2014 №436-25 (арк.спр.15), проте вжиті заходи не призвели до сплати податкового боргу.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

У статті 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначені обов'язки платників податків, один з яких зобов'язує, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як слідує з матеріалів справи, податкові зобов'язання по платежах ПДВ є узгодженим у порядку і на умовах, визначених ПК України.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Оскільки податкове зобов'язання по ПДВ відповідачем не сплачено в установлений чинним законодавством строк, таке зобов'язання є податковим боргом.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Так, пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми податкових зобов'язань по податку на додану вартість, що призвело до виникнення податкового боргу, який станом на 15.08.2017 становить 226170,26 грн., а тому даний податковий борг підлягає до стягнення в судовому порядку, шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даному випадку такі судові витрати понесені позивачем не бути, відтак, підстави для їх відшкодування відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Багата, будинок 5А, ) заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по податку на додану вартість в сумі 226170 (двісті двадцять шість тисяч сто сімдесят) гривень 26 (двадцять шість) копійок шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача та за рахунок готівки, що належить відповідачу на розрахунковий рахунок 0002, МФО 838012, код одержувача 37977726, код бюджетної класифікації .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 травня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.