Справа № 808/1465/18
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

15 травня 2018 року Справа № 808/1465/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача в частині припинення виплати пенсії в період з 01.04.2017 по 01.06.2017 позивачу;

- зобов'язати відповідача виплатити заборгованість по пенсії позивачу за період з 01.04.2017 по 01.06.2017.

Ухвалою суду від 23.04.2018 позовну заяву було залишено без руху, на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.04.2018 ОСОБА_1 необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:

- належним чином засвідчені копії доказів, доданих до позовної заяви (враховуючи також екземпляр заяви-угоди про надання індивідуальної цільової благодійної допомоги від 19.02.2018 для відправлення відповідачу);

- клопотання про поновлення строку звернення до суду, оформлене у відповідності до вимог ст.167 КАС України з доказами на підтвердження викладених в ньому обставин;

- оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору позивачем по справі.

14.05.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката ОСОБА_2 про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Вимога ухвали суду від 23.04.2018 про надання оригіналу платіжного документу на підтвердження сплати судового збору позивачем по справі не виконана.

В свою чергу, суд не може прийняти платіжне доручення № від 13.04.2018, як належний доказ сплати позивачем судового збору з огляду на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

У відповідності до ст. 2 Закону № 3674-VI платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Аналіз вказаної статті дає підстави вважати, що платником судового збору є особа, що звертається до суду, тобто позивач.

Натомість, разом з позовною заявою суду надано платіжне доручення, яке підтверджує сплату судового збору не позивачем, а БФ «Право на захист», що надало позивачу індивідуальну цільову благодійну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплата судового збору третьою особою на користь позивача позбавляє суд можливості вирішити питання розподілу судових витрат в разі винесення рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду.

На обґрунтування клопотання представником позивача зазначено, що строки звернення до суду для оскарження дій відповідача були пропущені позивачем з підстав його спроб вирішити питання відновлення виплати пенсії в досудовому порядку, а саме через звернення до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, представника Уповноваженого Верховної ради з прав людини, проте такі заходи виявились марними.

Посилаючись на норми ч.4 ст.122 КАС України, представник позивача зазначив, що причини пропуску строку звернення до суду для оскарження дій відповідача є поважними та є підставою для поновлення строку для звернення до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже вказана стаття передбачає, що застосування досудового порядку вирішення спору можливе лише у випадку, якщо це встановлено прямо законом стосовно певної категорії справ, у зв'язку з чим в такому випадку визначається інший строк звернення до суду з позовом, а саме тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами його скарги на рішення, дії або бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не встановлено досудового порядку вирішення вказаного виду спорів, у зв'язку з чим вищевказані звернення позивача не можуть вважатись спробою такого вирішення.

Позивач не заперечує, що дізнався про припинення пенсійних виплат ще в серпні 2017 року, як і не заперечує факту пропуску шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом.

Посилання представника позивача на поважність пропуску строку звернення до суду у зв'язку із спробою досудового порядку вирішення спору, суд вважає необґрунтованими.

В свою чергу доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду та наявності причин, які перешкоджали позивачу звернутися до суду своєчасно (як і з'ясувати офіційні причини припинення виплати пенсії) в визначений КАС України шестимісячний строк позивачем не надано.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Докази, в підтвердження наявності обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Вказані представником позивача в клопотанні від 10.05.2018 підстави для поновлення строку звернення до суду судом визнані неповажними.

Вищевказані обставини дають суду підстави вважати неусуненими встановлені недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.5 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі і підстави поновлення строку звернення викладені в клопотанні від 10.05.2018 судом визнані неповажними, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

Згідно ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.169, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, - повернути позивачу з усіма доданими до нього матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий