Справа № 818/1074/18
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 р. Справа № 818/1074/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Савицької Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Веріч А.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача і третьої особи - Доброва О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 818/1074/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа - Київська міська митниця Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), в якому просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі (за час вимушеного прогулу) за період з 03.03.2016 по 03.03.2018 в сумі 54 234,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 06.10.2015 р. перебував на посаді начальника митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС. Наказом Голови державної фіскальної служби України від 26 жовтня 2015 року №3413-0 позивача було звільнено з посади, начальника митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС в зв'язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади», до заступників керівників в територіальних органах ДФС України. Однак постановою Сумського окружного суду від 03.03.2016 по справі № 818/3740/15, яка була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2016, визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України "Про звільнення ОСОБА_1" від 26.10.2015 № 3413-о. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста "Західний" Київської міської митниці Державної фіскальної служби. Стягнуто з Київської міської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 компенсацію за час вимушеного прогулу в розмірі 9870 грн. 77 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста "Західний" Київської міської митниці Державної фіскальної служби та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 2 259,79 грн. (дві тисячі двісті п'ятдесят дев'ять гривень 79 коп.).

На виконання вказаної постанови 04.04.2016 було видано виконавчий лист про поновлення позивача на посаді начальника митного поста "Західний" Київської міської митниці Державної фіскальної служби.

Позивач зазначає, що після набрання судовим рішенням законної сили 03.03.2016 відповідачем його фактично не було поновлено на посаді, яку він займав до незаконного звільнення у Київській міській митниці Державної фіскальної служби. Постанова суду щодо негайного поновлення позивача на роботі не виконана. Сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу була сплачена ОСОБА_1 за період з 26.10.2015 (дата незаконного звільнення з роботи) до 03.03.2016 (дата набрання законної сили судовим рішенням) у повному обсязі. Проте рішення суду, що набрало законної сили 03.03.2016, про негайне поновлення позивача на роботі відповідачем ДФС України, до повноважень якої за номенклатурою відноситься звільнення і призначення на посаду начальника митного поста, не виконане, заробітна плата з 03.03.2016 йому не нараховувалась.

Позивач вважає, що встановлення рішенням суду факту його незаконного звільнення є безумовною підставою для стягнення з ДФС України середнього заробітку за період вимушеного прогулу, починаючи з 03.03.2016 по 03.03.2018. При цьому ОСОБА_1 посилається на ст.236 КЗпП, згідно якої, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за всі дні, що він не працював після набрання законної сили судовим рішенням, тобто суму коштів, яка утворилась внаслідок затримки виконання судового рішення ДФС України, яка, за підрахунками позивача, становить 54 234,96 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 818/1074/18. Ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з з повідомленням сторін.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від від 04.04.2018 клопотання представника відповідача Державної фіскальної служби України про розгляд в режимі відеоконференції справи за позовом ОСОБА_1 до ДФС України, третя особа - Київська міська митниця ДФС України про стягнення середнього заробітку - задоволено. Проведення відеоконференції у даній справі доручено Окружному адміністративному суду міста Києва.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача ДФС України та третьої особи Київська міська митниця ДФС у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні. Зазначив, постанова суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді не виконана у зв'язку із тим, що її резолютивна частина не містить вказівки на особу, яка відповідальна за таке поновлення, про що ними повідомлялось й органам виконавчої служби. Крім того, вказує на те, що посада, яку раніше обіймав позивач на даний час є зайнятою. Також зазначив, що при стягненні на користь позивача сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід з'ясувати чи не займався останній іншою оплачуваною діяльністю.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.10.2015 перебував на посаді начальника митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС. Наказом Голови державної фіскальної служби України від 26.10.2015 №3413-0 позивача було звільнено з посади, начальника митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС в зв'язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади», до заступників керівників в територіальних органах ДФС України. Однак постановою Сумського окружного суду від 03.03.2016 по справі № 818/3740/15, яка була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2016, визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України "Про звільнення ОСОБА_1" від 26.10.2015 № 3413-о. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста "Західний" Київської міської митниці Державної фіскальної служби. Стягнуто з Київської міської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 компенсацію за час вимушеного прогулу в розмірі 9870 грн. 77 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста "Західний" Київської міської митниці Державної фіскальної служби та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 2 259,79 грн. (дві тисячі двісті п'ятдесят дев'ять гривень 79 коп).

На виконання вказаної постанови 04.04.2016 було видано виконавчий лист про поновлення позивача на посаді начальника митного поста "Західний" Київської міської митниці Державної фіскальної служби.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач 23.05.2016 (вх.ДФС №2431/Інше від 23.05.2016) звертався до Голови ДФС України із заявою щодо виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 у справі № 818/3740/15. За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 було повідомлено про те, що ДФС України вживаються відповідні заходи з метою виконання вказаної постанови суду, на яку ДФС України подано касаційну скаргу (а.с.65).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. При цьому, у разі присудження оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на час винесення судом постанови про поновлення позивача на посаді) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Аналогічні положення містить КАС України і в редакції від 07.01.2018.

Так, згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною 2 статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини 1 статті 371 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від від 03.03.2016 у справі № 818/3740/15 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді не була виконана ДФС України.

У судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити суду які саме заходи вживалися ДФС України для поновлення позивача на посаді на виконання постанови суду, зазначивши, що наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді не видавався.

Посилання представника відповідача та третьої особи на те, що постанова невиконана у зв'язку із тим, що в її резолютивній частині некоректно визначено особу, яка має поновлювати ОСОБА_1 на посаді, суд вважає необгрунтованими. Так, за результатами розгляду справи за позовом № 818/3740/15 визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України "Про звільнення ОСОБА_1" від 26.10.2015 № 3413-о і поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста "Західний" Київської міської митниці Державної фіскальної служби.

У судовому засіданні представник ДФС України не заперечував, що поновлювати як і звільняти позивача має право саме ДФС України.

Суд зазначає, що затримка виконання власником або уповноваженим ним органом рішення органу по розгляду трудових спорів про поновлення на роботі незаконно звільненого або незаконно переведеного працівника тягне обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява N 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

У позовній заяві та судовому засіданні позивач просив стягнути на його користь середній заробіток у розмірі 54 234,96 грн за час затримки за період з 03.03.2016 по 03.03.2018, хоча станом на 03.03.2018 поновлення його на посаді також не відбулося.

Визначаючи розмір середнього заробітку в сумі 53 752, 29 грн, що підлягає стягненню на користь позивача за затримку невиконання судового рішення про поновлення на посаді, суд виходить з того, що середньоденний заробіток позивача, згідно постанови Сумського окружного адміністративного суду від від 03.03.2016 у справі № 818/3740/15, становив 107, 29 грн, а кількість робочих днів у період з 03.03.2016 по 03.03.2018 - 501 (107,29 грн х 501= 53 752, 29 грн). Середньомісячний заробіток позивача на займаній посаді становив 2 259,79 грн.

Отже, виходячи з того, що позивач був безпідставно не поновлений відповідачем по справі на посаді, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Державної фіскальної служби України середнього заробітку за час затримки за період з 03.03.2016 по 03.03.2018 у розмірі 53 752, 29 грн.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць. Відтак, рішення суду у межах стягнення за один місяць в сумі 2 259,79 грн підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 41600, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа 6-8, м. Київ, 04655 ), третя особа - Київська міська митниця Державної фіскальної служби України (вул. В. Гавела, 8-а, м. Київ, 03680, ) про стягнення середнього заробітку - задовольнити частково.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 6-8, м. Київ, 04655, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 41600, код НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки виконання судового рішення за період з 03.03.2016 по 03.03.2018 в сумі 53 752, 29 грн (п`ятдесят три тисячі сімсот п`ятдесят дві грн 29 коп).

У задоволенні решти позову - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах стягнення за один місяць в сумі 2 259,79 грн (дві тисячі двісті п`ятдесят дев`ять грн 79 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 11.05.2018.

Суддя Н.В. Савицька