Справа № 810/171/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м.Київ № 810/171/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Панової Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо здійснення перерахунку та виплати йому пенсії з 01.01.2016, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», згідно з наданою довідкою про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 45 від 13.02.2008 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», інших нормативних актів у цій сфері починаючи з 01.01.2016 в розмірі 58% від всіх видів грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії з врахуванням раніше проведених виплат.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.05.2005 він був звільнений у відставку з органів внутрішніх справ України на пунктом 65 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» йому було призначено пенсію у розмірі 58% від розміру грошового забезпечення на час звільнення.

У подальшому, було внесено зміни до чинного законодавства та визначено підстави для підвищення пенсій працівникам міліції.

У зв'язку з цим, він звернувся до відповідача з клопотанням про здійснення йому перерахунку пенсії відповідно до вимог чинного законодавства та видати довідку про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Водночас, у відповідь на вказане звернення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області було зазначено, що перерахунок його пенсії буде проведено лише після надходження коштів з Державного бюджету України.

На думку позивача відповідач фактично відмовив йому у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до чинного законодавства без законних на те підстав.

Таким чином, позивач просить суд визнати протиправною вказану бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 45 від 13.02.2008 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», інших нормативних актів у цій сфері починаючи з 01.01.2016 в розмірі 58% від всіх видів грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії з врахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 відкрито провадження в адміністративній справі. Враховуючи предмет позову та положення статей 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішив розгядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), про що зазначено у вказаній ухвалі суду.

07.02.2018 від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого відповідач позовних вимог не визнав та вважає їх такими, що задоволенню не підлягають.

Зокрема, відповідач зазначає, що вимоги позивача про перерахунок та виплату йому пенсії за період з 01.01.2016 по 27.06.2017 підлягають залишенню без розляду, оскільки позивач звернувся з цими вимогами до суду вже після спливу шестимісячного строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства для звернення особи до суду за захистом прав та/або законних інтересів.

Щодо іншої частини позовних вимог відповідач вказує, що нормами чинного законодавства не було передбачено проведення перерахунку за відсутності процедури, яка визначена пунктами 2, 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою КМУ № 45 від 13.02.2008.

Відповідач звертав увагу суду, у зв'язку із внесенням відповідних змін до законодавства Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Київській області було вчинено всі належні дії на їх виконання, зокрема, сформовано довідку про розмір грошового забезпечення позивача та направлено її до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області. У свою чергу, відповідно до пункту 9 Порядку № 45 Головним управлінням була перевірена правильність скадення цієї довідки

Разом з цим, наголошував, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а лише здійснюють її нарахування на підставі наданих хм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія.

Водночас, Державним бюджетом України та бюджетом Пенсійного фонду України на 2016-2017 роки у структурі відповідної бюджетної програми видатки на проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу ОВС України (міліції), виходячи із грошового забезпечення поліцейських, не були передбачені.

З метою врегулювання даного питання та забезпечення проведення відповідних перерахунків за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики України, як головного розпорядника бюджетних коштів з повідомленням про необхідність виділення додаткових асигнувать по бюджетній программі.

Таким чином, відповідач зазначає, на що перерахунок пенсії позивача буде проведено після надходження коштів з Державного бюджету України.

Крім того, відповідач також зауважив, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність, що не може перевищувати 13730 грн. (тимчасово по 31.12.2018).

На підставі викладеного, відповідач просив суд позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 27.06.2017 - залишити без розгляду, а в іншій частині позовних вимог - відмовити повністю.

Разом із відзивом на позовну заяву відповідачем було подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

14.02.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача.

У вказаній відповіді позивач зазначає, що строк звенення до суду ним не було пропущено, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства та судової практики перерахунок відповідних пенсій проводиться з дати виникнення права на нього без обмеження будь яким строком. Крім того, позивач зауважив, що про порушення свого права на перерахунок пенсії він дізнася з листа відповідача від 18.12.2017, а до цього часу він не мав підстав вважати, що перерахунок його пенсії не буде проведений з 01.01.2016.

Таким чином, позивач вважає, що доводи відповідача в частині залишення позовних вимог про перерахунок пенсії за період з 01.01.2016 по 27.06.2017 у зв'язку із пропуском строку звернення до суду є надуманими.

Разом з цим, у відповіді на відзив, позивач звертав у вагу суду, що відповідачем не заперечується його право на перерахунок пенсії, більш того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області у відзиві на позов, вказується про те, що останнім вчиненно всі можливі та передбачені законодавством дії для перерахунку пенсії.

Позивач, наголошує, що на даний час його пенсія відповідачем, як територіальним органом Пенсійного фонду України, який у свою чергу, є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення, всупереч вимог закодавства - йому (позивачу) не перерахована. При цьому, позивач зауважив, що відсутність коштів у Державному бюджеті не може вважатись законною підставою для невиконання суб'єктом владних повноважень своїх зобов'язань (зокрема, перерерахунку раніше призначених пенсій працівникам ОВС у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення теперішніх поліцейських), оскільки по-перше це суперечить судовій практиці Європейського суду, а по-друге відповідна норма законодавства, якою передбачено право на перерахунок відповідної пенсії є безумовною.

Крім того, посилаючись на рішення Конституційного суду України від 20.12.2016, позивач зазначив, що на його думку вимоги відповідача про відмову в задоволенні позовних вимог в частині перерахунку його (позивача) пенсії без обмежень граничного розміру є не законними та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач також зазначив, що заперечує проти клопотання відповідача про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, з огляду на його безпідставність та необґрунтованість та ймовірність затягування розгляду справи.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У свою чергу, частиною 6 вказаної норми передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу або якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

При цьому, як вже зазначалось судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 15.01.2017, відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, оскільки предметом розгляду даної справи є оскарження фізичною особою бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо перерахунку та здійснення та одержання пенсійних виплат, що у свою чергу, передбачено статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи, що відповідачем не надано обґрунтованих доводів та доказів, які б свідчили про неможливість розгляду даної справи без виклику учасників судового процесу, суд, керуючись приписами частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив відмовити в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1, полковник міліції був звільнений у відставку з органів внутрішніх справ України за п.65 «а» (за вислугу років) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України) та відповідно набув право на отримання пенсії з 30.12.2005, що підтверджується наявним в матеріалах справи посвідченням НОМЕР_1 від 03.02.2006.

Отже, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі, що становить 58% його грошового забезпечення на час звільнення.

У зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" позивач (через представника) 14.12.2017 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою (адвокатським запитом) відповідно до змісту якої просив відповідача провести перерахунок його (ОСОБА_1) пенсії та сплачувати її, а також надати довідку про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 станом на 01.01.2016.

У відповідь на вказане звернення позивача, листом № 2260/Ш-01 від 18.12.2017, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило позивачу, що він перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та отримуєте пенсію за вислугу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення віськовослужбовців, та деяких інших осіб» (в подальшому Закон), яка призначена з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад-1750,00 грн.; оклад за військове звання - 135,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 35 % - 659,75 грн.; надбавка за роботу з таємними носіями 10 % - 175,00 грн.; надбавка за особливо важливі завдіння 61 % - 1552,30 грн.; премія 97,7 % - 4173,79 грн. Всього: 8445,84 грн.

Розмір пенсії його (ОСОБА_1) відповідно до статті 13 Закону становить 58 % грошового забезпечення 4898,59 грн. (8445,84 х 58 %), з урахуванням доплати до попереднього основного розміру пенсії - 2010,55 грн. (1528,02 + 808,98).

У вказаному листі відповідач також зазначає, що з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» до головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Київській області були направлені довідки для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення, установленого для поліцейських.

Вказано, що відповідно до вимог статті 8 Закону виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим зі служби військвослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Фінансове забезпечення перерахунків пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України здійснюватиметься рахунок коштів Державного бюджету України, що потребує внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» в частині виділення додаткових асигнувань по бюджетній програмі КПКВК 2506 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду».

За результатами проведенного аналізу довідок про грошове забезпечення наданих ліквідаційними комісіями ГУМВС (УМВС) в областях та м. Києві Пенсійним фондом України була сформована потреба в бюджетних коштах необхідних для проведення перерахунку пенсій та направлено до Міністерства соціальної політики України.

Отже, підсумовуючи викладене, відповідачем роз'яснено позивачу, що перерахунок пенсії буде проведено після надходження коштів з Державного бюджету України.

Вважаючи таку відповідь суб'єкта владних повноважень незаконною, а бездіяльність протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, гарантії соціального захисту, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. При цьому, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Разом з цим, статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права на пенсійне забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон), який також визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення відповідних категорій громадян.

При цьому, суд звертає увагу, що у преамбулі вказаного закону зазначено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 63 Закону (в редакції, чинній на день виходу позивача на пенсію) встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям,

особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 45).

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 затверджено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, відповідно до якої грошове забезпечення складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII), за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Отже, позивач як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію".

Пунктом 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, встановлено, що на підставі зазначеного у пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Пунктом 3 Порядку проведення перерахунку пенсій визначено, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, чинним законодавством України визначено порядок здійснення перерахунку пенсій, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими встановлено чіткий механізм здійснення перерахунку пенсії.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Головного управління МВС України у Київській області від 06.06.2017 НОМЕР_1, грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 складає 18416, 04 грн.

Відповідно до статті 102 та абзацу 2 пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII), встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно із приписами частини вісімнадцятої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції зі змінами згідно Закону України № 580-VIII) у разі, якщо на момент призначення пенсії відбулась зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством, призначена пенсія підлягає негайному перерахунку.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 № 900-VIII, статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII після частини другої було доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Системний аналіз вказаних у даному рішенні норм законодавства дає підстави для висновку, що починаючи з 01.01.2016 за позивачем на законодавчому рівні закріплено право на перерахунок призначеної пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, зокрема, визначених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції".

Так, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

При цьому, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

З огляду на вимоги частини другої статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII відповідач, отримавши довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, зобов'язаний був здійснити відповідний перерахунок з 01 січня 2016 року.

Відповідач у своєму листі від 18.12.2017 № 2260/Ш-01, а також у відзиві на позов посилається на неможливість виплати пенсії із перерахунком через відсутність коштів Державного бюджету України.

Зазначені доводи відповідача є безпідставними, оскільки відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 22.04.2014 у справі № 21- 484а13.

Таким чином, судом встановлено, що механізм здійснення перерахунку пенсії, відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 відповідачем дотримано не було, а тому Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, яке має діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений Конституцією та законами України, було зобов'язано провести перерахунок пенсії відповідно до інформації та документів про зміни у грошовому забезпеченні, наданих Міністерством внутрішніх справ України на підставі сформованого Головним управлінням списків.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту позивача, як пенсіонера органів внутрішніх справ України, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані.

Стосовно обов'язку відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження максимального розміру пенсії, суд зазначає наступне.

Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", (який набув чинності 01.01.2017) у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII слова і цифри "у період з 01.01.2016 по 31.12.2016" замінено словами і цифрами "по 31.12.2017".

Рішенням Конституційного суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII зі змінами, а саме:

- частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;

- перше речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

- положення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до положень статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII зі змінами, щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо встановлення максимального розміру пенсії тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, не більше 10740 гривень, - втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016.

Згідно з частиною другою статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачена йому не більш як за 12 місяців.

Суд враховує те, що Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (який набув чинності 01.01.2016), частина п'ята статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Після чого, Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (який набув чинності 01.01.2017), у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII слова і цифри" у період з 01.01.2016 по 31.12.2016" замінено словами і цифрами "по 31.12.2017".

Разом з тим, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Отже, вищевказані положення Закону щодо обмеження максимальним розміром пенсії не може застосовуватися до позивача, оскільки пенсію йому було призначено у грудні 2005 року, а не з 01.01.2016.

У відповідності до пункту 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні "Кечко проти України" від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Також у вказаному рішенні зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Під час розгляду справи суд також враховує, що Конституційним Судом України у рішеннях від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 та від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 сформовано правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У рішенні від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

У рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 наведено тлумачення поняття "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третьої статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Впраховуючи вказане у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників органів внутрішніх справ, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їх пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

Таким чином, невиконання вимог статей 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII з посиланням на відсутність фінансування витрат на виплату пенсії є необґрунтованими і безпідставним.

Згідно з пунктом 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 вищезазначеного Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Наведені обставини вказують на наявність підстав для застосування частини третьої статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2016 року відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, статті 102 і абзацу 2 пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII), постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції".

Суд також враховує, що фактично, наявність обов'язку у відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, відповідачем не заперечується.

Водночас, відповідних доказів на здійснення такого перерахунку відповідачем суду не надано та разом з цим, доводи позивача, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, суб'єктом владних повноважень не спростовано.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У прохальній частині позовної заяви позивач, крім іншого, просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду. Щодо вказаної вимоги позивача, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на зазначене та зважаючи на обставини справи суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 640,00 грн, підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 77, 90, 205, 242 - 246, 255, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо здійснення перерахунку та виплати йому пенсії з 01.01.2016, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», згідно з наданою довідкою про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських;

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 45 від 13.02.2008 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», інших нормативних актів у цій сфері починаючи з 01.01.2016 в розмірі 58% від всіх видів грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії з врахуванням раніше проведених виплат.

4. Встановити для Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області строк для надання суду звіту про виконання судового рішення - один місяць з дня набрання законної сили судовим рішенням.

5. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.