Справа № 802/2350/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 травня 2018 р. Справа № 802/2350/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

представника позивача: Шумова А.Ю.

представника відповідача: Сивого М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Леон -Ш"

до: Головного управління ДФС у Вінницької області

про: визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Леон-Ш» (надалі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (надалі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 10.11.2017 року № , № .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем проведена позапланова виїзна документальна перевірка, за результатами якої встановлена нереальність господарських операцій із його контрагентами ПП «Ремподіллябуд» та ПП «Гарде-плюс». Під час проведення перевірки позивач повідомив відповідача про втрату первинних документів по взаємовідносинам із вказаними контрагентами, що підтверджується відповідною довідкою. Для відновлення втрачених документів позивачем були направлені запити ПП «Ремподіллябуд», ПП «Гарде плюс». Від ПП «Гарде плюс» відповідь не була отримана і позивач надав до перевірки копії первинних документів. Від ПП «Ремподіллябуд» позивач отримав первинні документи, які були надані ним для перевірки. Таким чином, надано відповідачеві усі необхідні документи, які відповідають вимогам діючого законодавства України, на підтвердження реальності господарських операцій із вказаними підприємствами. Ним дотримані усі бухгалтерські норми щодо господарських операцій. Облікові документи, які містять інформацію про сутність та засвідчують реальність господарських операцій, безпідставно не визнаються відповідачем.

Посилання відповідача на інформацію слідчих щодо здійснення досудового розслідування стосовно ПП «Гарде плюс» не може прийматися до уваги, оскільки відсутній вирок. Позивач не може нести відповідальність за порушення, вчиненні його контрагентом та посилається на практику Європейського суду з прав людини. На час вчинення операцій його контрагенти були платниками ПДВ та зареєстровані у Єдиному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Запит, направлений відповідачем, до Управління Держземагентства у Вінницькій області, взагалі не має відношення до господарських операцій із ПП «Ремподіллябуд», оскільки договірні відносини були щодо надання транспортно-експедиційних послуг та послуг механізмів та автотранспорту. Запит стосовно наявності у цього підприємства транспорту відповідач направив станом на 4 квартал 2014 року, а не на 3 квартал 2014 року.

Позивач зазначає, що наявність або відсутність у його контрагентів основних фондів, персоналу не позбавляє можливості здійснення господарської діяльності. Наявність та помилки у наданих документах самі по собі не можуть свідчити про нереальність господарських операцій.

Крім цього, відповідач порушив вимоги щодо складання акту перевірки, ним також не проведено зустрічної звірки з контрагентами.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову та посилається на наступне. Ним була проведена перевірки позивача, строки проведення якої були перенесені у зв'язку із тим, що позивач повідомив про втрату первинних документів. Під час проведення перевірки позивачем не надані первинні документи по взаємовідносинам із ПП «Гарде плюс», про що складений відповідний акт. Пояснення посадових осіб позивача з цього приводу також не наданні. Не надання відповіді контрагента не звільняє позивача від обов'язку щодо відновлення втрачених документів.

Позивачем по взаємовідносинам із ПП «Ремподіллябуд» надані товарно-транспортні накладні, які не містять певних відомостей, тобто вони не належним чином оформлені, відповідно, не можуть підтверджувати господарські операції. За цим підприємством не зареєстровані ніякі транспортні засоби. Власником автомобілів, які визначені у первинних документа є фізична особа, з якою не встановлена наявність будь-яких фінансово-господарських відносин ПП «Ремподіллябуд». Відповідачем встановлена недостатність трудових ресурсів підприємства для вчинення господарських операцій такого об'єму, відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та сировини, матеріалів. За ПП «Ремподіллябуд» також не зареєстрована ніяка спецтехніка та встановлена відсутність відповідних дозволів на виконання робіт з технікою підвищеної небезпеки. Місце знаходження підприємства не встановлено. Згідно договору із позивачем ПП «Ремподіллябуд» повинен за власний рахунок заправляти техніку, але в єдиному реєстрі податкових накладних відсутні такі щодо придбання паливно-мастильних матеріалів.

За таких обставин, відповідачем встановлена відсутність реального здійснення господарських операцій позивача із вказаними контрагентами та відповідне безпідставне включення до податкового кредиту сум ПДВ по цим операціям.

Ухвалою суду від 02.01.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 01.02.2018 року.

26.01.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

31.01.2018 року позивачем надано до суду відповідь на відзив відповідача.

У підготовчому засіданні 01.02.2018 року позивачем надане клопотання про надання документів по адміністративній справі, яке задоволено судом. У засіданні оголошено перерву до 12.02.2018 року у зв'язку із витребуванням додаткових доказів.

У підготовчому засіданні 12.02.2018 року оголошено перерву до 28.02.2018 року у зв'язку із витребуванням додаткових доказів.

28.02.2018 р. протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні, суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступні обставини.

На підставі наказу про проведення позапланової документальної перевірки від 14.06.2017 року та перенесення термінів проведення вказаної перевірки від 20.06.2017 року, у зв'язку із повідомлення позивача про втрату первинних документів та надання йому відповідного строку на їх відновлення, відповідачем проведена виїзна позапланової документальної перевірка позивача з своєчасності, достовірності та повноти нарахування ПДВ по взаємовідносинах з ПП «Ремподіллябуд» та ПП «Гранде плюс» за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року. За результатами проведеної перевірки відповідачем складений акт від 02.10.2017 року № 1855/1406/33623460.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.1., 44.3. ст.. 44, п. 198.1. ст.. 198, п. 200.1., 200.2. ст. 200 Податкового кодексу (надалі ПКУ) в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 248733 грн., у тому числі - вересень 2014 року - 133333 грн. та жовтень 2014 року - 115400 грн.

В акті перевірки зазначено, що ПП «Ремподіллябуд» не мало достатніх трудових ресурсів для вчинення господарських операцій такого об'єму, за ним не зареєстровані ніякі транспортні засоби. Надані позивачем ТТН не містять необхідних певних відомостей, відповідно оформлені неналежним чином та не можуть підтверджувати господарські операції. Транспортні засоби, на які є посилання в ТТН, зареєстровані на фізичну особу, з якою не встановлено договірних стосунків. Були допитані водії, визначені у ТТН, які не підтвердили виконання таких робіт. Один з транспортних засобів взагалі не зареєстрований у органах ДАІ. Встановлена відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, сировини та матеріалів для здійснення господарських операцій. У договорі, укладеним з позивачем зазначено, що саме ПП «Ремподіллябуд» здійснює заправку транспорту, але у реєстрі податкових накладних не виявлено податкових накладних на придбання паливно - мастильних матеріалів. Направлені запити до Управління Держземагентства у Вінницькій області щодо наявності у підприємства земельних ділянок, у відповіді зазначено про відсутність такових, до Управління Держпраці у Вінницькій області щодо наявності у підприємства спецтехніки, згідно отриманої відповіді в управленні відсутня інформація щодо наявності такої техніки та видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки і експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Встановлена відсутність контрагента за місцем реєстрації. Директор підприємства підтвердив, що є посадовою особою, але на даний час знаходиться у відрядженні за територією Вінницької області.

Стосовно ПП «Гранде плюс» відповідачем встановлено, що за підприємством не зареєстровані транспортні засоби та відсутність необхідних ресурсів для здійснення господарських операцій. 20.06.2017 року позивачем було повідомлено про втрату первинних документів стосовно вказаних контрагентів та надана відповідна довідка.

До перевірки позивачем були надані копії первинних документів, які не були прийняті відповідачем та складений акт від 21.09.2017 року № 345 про ненадання документів, що належать до перевірки. Крім цього, при перевірці податкової накладної встановлено, що вона оформлена з порушення вимог законодавства, не зазначено код товару згідно УКТЗЕД. Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області здійснюється досудове розслідування по цьому контрагенту за кримінальним провадженням від 09.02.2017 року.

З наведеного зроблені висновки, що господарські операції із вказаними контрагентами не мали реального характеру.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки та надав заперечення від 31.10.2017 року, які листом від 08.11.2017 року залишені відповідачем без задоволення.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення від 10.11.2017 року № , яким до позивача застосований адміністративний штраф у сумі 510 грн. згідно п. 85.2.ст. 85, п. 121.1. ст.. 121 ПКУ та № , яким позивачеві донарахований ПДВ у сумі 115400 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у 28850 грн.

Не погоджуючись з даними рішеннями позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі ПКУ).

Так, пунктом 44.1 статті 44 ПКУ визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно пункту 44.3 статті 44 ПКУ, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У відповідності до вимог пункту 85.2 статті 85 ПКУ, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 121.1 статті 121 ПКУ передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно п. 198.1 статті 198 ПКУ право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до вимог п. 200.1 200.2 статті 200 ПКУ сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Аналіз наведених норм доводить, що платник податків зобов'язаний зберігати документи протягом 1095 днів з дня подання податкової звітності або граничного строку подання такої звітності, за порушення цього законодавством передбачена відповідальність. Крім цього, платники податків повинні вести облік доходів, витрат та інших показників на підставі відповідних первинних та інших документів. Саме на підставі таких документів ним формується податковий кредит, до якого відносяться суми ПДВ по операціям придбання, виготовлення товарів та надання послуг.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині оскарження податкового повідомлення рішення від 10.11.2017 року № , яким до позивача застосований адміністративний штраф у сумі 510 грн., суд зазначає наступне.

20.06.2014 року позивачем було повідомлено відповідача про втрату первинних документів стосовно контрагентів, по яким здійснюється перевірка. Відповідачем було надано строк, протягом якого позивач повинен був відновити втрачені документи. З цією метою позивачем були направлені запити до вказаних контрагентів з прохання надати дублікати первинних документів.

Від ПП «Ремподіллябуд» позивачем були отримані необхідні документи та вони були надані до перевірки.

Від ПП «Гранде плюс» відповідь не надійшла. Відповідно відновлення втрачених документів не відбулось. І до перевірки позивачем були надані ксерокопії первинних документів, на яких написано «згідно оригіналу» та міститься підпис директора позивача. Вказані ксерокопії не були прийняті податковим органом.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що до перевірки позивачем були надані копії первинних документів. Цей факт також не заперечується відповідачем та підтверджується відповідними матеріалами справи. Суд також зазначає, що, у даному випадку, також не може йти мова про незабезпечення зберігання первинних документів, оскільки нормами ПКУ передбачено їх відновлення. Позивачем були вчинені усі необхідні дії, направлені на таке відновлення, але відновлення не відбулось по причинам, які не залежать від волі позивача.

Таким чином, судом встановлена відсутність складу правопорушення.

За таких обставин, спірне податкове повідомлення рішення є неправомірним, відповідно підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення рішення 10.11.23017 року № , яким позивачеві донарахований ПДВ та застосовані штрафні санкції, суд зазначає наступне.

Між позивачем та ПП «Гранде плюс» 23.10.2014 року укладений договір № 23-10 на постачання нафтопродуктів та матеріалів асортимент та кількість, яких узгоджуються додатково та підтверджується накладними на відпуск. Згідно п. 2.4 позивач отримує товар на складі контрагента - нафтобаза або на своєму терміналі. П. 3.1 передбачено, що ціна товару зазначається у рахунках - фактурах та видаткових накладних. П. 4.2 визначено, що товар відвантажується після отримання коштів від позивача.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на неналежне оформлення податкової накладної, яка перевірялась ним у відповідному реєстрі, оскільки відсутність інформації щодо коду товару згідно УКТЗЕД не є підставою для встановлення такого факту. Суд також зазначає, що у разі встановлення фактичного постачання товару, таке постачання здійснювалось би у межах України.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність у ПП «Гранде плюс» необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності, з огляду на те, що таке встановлення відбувалось лише на підставі даних ЄРПН. Фактично перевірка контрагента не відбувалась.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на інформацію слідчих щодо здійснення досудового розслідування стосовно ПП «Гарде-плюс», оскільки і на момент проведення перевірки та на момент розгляду справи відсутній вирок.

На виконання вказаного договору позивачем були надані наступні первинні документи: видаткова накладна; податкова накладна; рахунок - фактура; заявка - документ додаткового узгодження асортименту та кількості поставлених нафтопродуктів та матеріалів; ТТН; платіжні доручення та банківські виписки.

Крім цього, на підтвердження використання отриманих від контрагента нафтопродуктів та матеріалів позивачем також були надані відповідні документи.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на неприйняття видаткової накладної, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 44 ПКУ у редакції, яка була чинна на момент проведення перевірки, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Аналіз наведеної норми доводить, що платник податків повинен відновити втрачені документи та надати їх для перевірки. Лише у разі неприйняття податковим органом таких документів, платник податків повинен надіслати поштою копії таких документів.

Як вже зазначалось, первинні документи позивача по взаємовідносинам із вказаним контрагентом були втрачені. До матеріалів справи позивачем наданий лист щодо прохання контрагента надати дублікати первинних документів. У позивача збереглись копії первинних документів, які він надав до перевірки. Наявність копій первинних документів свідчить, у свою чергу, про наявність у позивача у минулому оригіналів таких первинних документів.

До того ж, позивачем до матеріалів справи надані запити Козятинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області від 31.12.2014 року та від 06.01.2015 року щодо необхідності надання позивачем первинних документів по взаємовідносинах із вказаними контрагентами за спірний період у зв'язку із виявленням фактів, які можуть свідчити про порушення позивачем податкового законодавства. На вказаний запит позивачем надані відповіді від 21.01.2015 року та від 06.02.2015 року, у додатку до яких зазначено про надання копій: видаткових та податкових накладних, договорів, ТТН, банківських виписок, платіжних доручень та паспорту якості, рахунків-фактури.

Суд приймає до уваги посилання позивача на неможливість нести відповідальність за порушення, вчиненні його контрагентом згідно практики Європейського суду з прав людини, з огляду на наступне.

Згідно вказаної практики Європейського суду з прав людини мова йдеться про те, що платник податків - позивач дійсно не може нести таку відповідальність.

Суд приймає посилання позивача стосовно того, що наявність або відсутність у його контрагента основних фондів, персоналу не позбавляє можливості здійснення господарської діяльності, наявність помилок у документах самі по собі не можуть свідчити про нереальність господарських операцій та не проведення зустрічних звірок з контрагентами. Ці аргументи вже описані судом.

За таких обставин, суд доходить висновку щодо неправомірності встановлення відповідачем відсутності реальності господарських операцій позивача з ПП «Гранде плюс», оскільки таке твердження спростовується відповідними матеріалами справи.

Стосовно господарських правовідносин з іншим контрагентом , то суд зазначає про наступне.

Між позивачем та ПП «Ремподіллябуд» укладений договір про надання послуг № 04/08/14-01 від 04.08.2014 року, згідно умов якого позивачеві надаються послуги щодо перевезення вантажу. Пунктами 1.2., 1.3 договору передбачено наявність письмової заявки позивача щодо надання послуг із визначеним переліком відомостей, яка є невідємною частиною договору, вона також підписується та скріплюється печатками обох сторін. Згідно п. 2.1 позивач оформлює ТТН, дорожні листи. Факт виконання послуг підтверджується актом виконаних робіт.

На виконання вказаного договору позивачем надані завірені копії наступних документів: акти здачі-приймання робіт; рахунки - фактури; податкові накладні; ТТН; письмові заявки щодо надання послуг із визначеним переліком відомостей, платіжні доручення; банківські виписки.

Також між вказаними сторонами укладений договір про надання послуг механізмів та автотранспорту від 04.08.2014 року, за яким позивач отримує у тимчасове користування будівельну техніку.

На виконання цього договору позивачем надані наступні документи: акти здачі-приймання робіт, розрахункова вартість експлуатації механізмів; рахунки - фактури; податкові накладні.

Як вже зазначалося, під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що за цим підприємством не зареєстровані ніякі транспортні засоби. Власником автомобілів, які визначені у первинних документа, є фізична особа, з якою не встановлена наявність будь-яких фінансово-господарських відносин ПП «Ремподіллябуд». Також не зареєстрована ніяка спецтехніка та встановлена відсутність відповідних дозволів на виконання робіт з технікою підвищеної небезпеки.

Але вказана інформація, надана відповідачем, спростовується матеріалами справи. Так, до матеріалів справи позивачем надані договори підряду з Департаментом житлово- комунального господарства, енергетики та інфраструктури обласної державної адміністрації та з Калинівською міською радою. На виконання вказаних договорів позивачем надані відповідні первинні документи. Виконання обов'язків позивача за вказаними договорами передбачає використання транспортних засобів та спецтехніки. Згідно п. 1.1. договорів позивач саме своїми силами і засобами виконує свої зобов'язання.

Фактичне виконання таких договорів було перевірено Управлінням Північного офісу держаудитслужби у Вінницькій області, що підтверджується довідками зустрічних звірок.

Суд не приймає до уваги аргументи відповідача, що місце знаходження підприємства не встановлено, товарно-транспортні накладні не містять певних відомостей, тобто вони не належним чином оформлені, відповідно не можуть підтверджувати господарські операції; недостатність трудових ресурсів підприємства для вчинення господарських операцій такого об'єму, відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, сировини та матеріалів, з огляду на наступне.

Відсутність у ТТН певних відомостей, сам по собі не свідчить про нереальність господарських операцій. З цього ж приводу суд не приймає до уваги посилання відповідача на Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Не встановлення місця знаходження підприємства, відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, сировини та матеріалів також не свідчать про нереальність господарських операцій, оскільки вид діяльності, яким займається контрагент не передбачає наявність таких ресурсів. Крім цього, відповідачем не була проведена зустрічна звірка з цим контрагентом, хоча ним були вчинення усі дії, направленні на це.

Суд зазначає, що встановлення відповідачем недостатності трудових ресурсів підприємства для вчинення господарських операцій такого об'єму не є його компетентністю та він не володіє спеціальними знаннями у цій області.

Суд приймає до уваги посилання позивача на відсутність необхідності направлення відповідачем запиту у Управління Держземагентства у Вінницькій області, оскільки це не стосується його господарських операцій із ПП «Ремподіллябуд». Відсутність земельної ділянки у контрагента позивача ні яким чином не впливає на можливість надання транспортно-експедиційних послуг та послуг механізмів та автотранспорту.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що запит стосовно наявності у його контрагента транспорту відповідач направив станом на 4 квартал 2014 року, а не на 3 квартал 2014 року, оскільки господарські операції між підприємствами відбувались у період вересень, жовтень 2014 року що відповідно є третім та четвертим кварталами року.

За таких обставин, суд доходить висновку щодо неправомірності встановлення відповідачем відсутності реальності господарських операцій позивача з ПП «Ремподіллябуд».

Також суд не приймає посилання позивача на порушення відповідачем вимог щодо складання акту перевірки, оскільки навіть наявність таких порушень не впливає на правомірність висновків відповідача, зроблених під час проведення перевірки та правомірність прийнятих повідомлень - рішень.

Суд приймає до уваги посилання позивача на наявність в ЄДРПОУ його контрагентів, оскільки цей факт підтверджує належну правосуб'єктність та дієздатність контрагентів на момент вчинення певних дій при виконанні укладених договорів.

Таким чином, у зв'язку із встановленням судом наявності факту реального вчинення вказаних господарських операцій, у позивача були підстави для віднесення сум ПДВ по цим операціям до складу податкового кредиту.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд зазначає, що спірні податкові рішення прийняті відповідачем без дотриманням вимог, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню в досліджуваній частині судові витрати понесені позивачем у даній справі підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Вінницькій області в сумі 2 171, 41 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДФС у Вінницькій області № від 10.11.2017 р. та № від 10.11.17 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Леон-Ш»(вул. Возз'єднання, буд.13, кв. 32, м. Калинівка, Вінницька область, ) судовий збір у розмірі 2171,41 (дві тисячі сто сімдесят однієї гривні 41 копійки )за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Леон-Ш»(вул. Возз'єднання, буд.13, кв. 32, м. Калинівка, Вінницька область, )

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна