Справа № 296/6022/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. Житомир справа № 296/6022/17

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира про визнання дій неправомірними, зобов'язання заборонити розповсюджувати листи,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить:

- визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира в частині направлення ОСОБА_1 листа від 05.07.2017 р. з неправомірним змістом та погрозами;

- заборонити Управлінню праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира розповсюджувати листи з неправомірним змістом та погрозами відносно ОСОБА_1;

- скасувати неправомірне рішення Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира №3 від 14.07.2017 року про позбавлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни 2 групи.

В обґрунтування позову зазначив, що дії відповідача в частині розповсюдження листів про повернення надміру нарахованих коштів є неправомірними, які не належать до компетенції відповідача та не мають законних підстав.

Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позов.

В обґрунтування відзиву зазначив, що діяв у межах повноважень визначених чинним законодавством. Зокрема відмітив, що управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира рішенням тимчасової комісії щодо перевірки законності встановлення статусу та видачі посвідчень інвалідів війни за період з 01 січня 2005 р. по 31 березня 2013 р. вирішили: позбавити ОСОБА_1, статусу інваліда війни 2 групи та вилучити у нього видане управлінням 18.07.2012 р. посвідчення інваліда війни 2 групи НОМЕР_1, оскільки у спостережувальній справі відсутнє документальне підтвердження про залучення його до складу формувань Цивільної оборони. На вимогу відповідача позивач вказану довідку не надав.

Керуючись приписами ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Проаналізувавши матеріали справи, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира рішенням тимчасової комісії щодо перевірки законності встановлення статусу та видачі посвідчень інвалідів війни за період з 01 січня 2005 р. по 31 березня 2013 р. протоколом №2 від 04.07.2017 р. вирішили: п.2 запропонувати ОСОБА_1 надати управлінню документальне підтвердження про його залучення до формувань зведених мобільних загонів Цивільної оборони на період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в разі ненадання такого підтвердження - позбавити ОСОБА_1 статусу інваліда війни 2 групи та запропонувати йому добровільно повернути до управління посвідчення інваліда війни 2 групи.

Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира протоколом тимчасової комісії щодо перевірки законності встановлення статусу та видачі посвідчень інвалідів війни за період з 01 січня 2005 р. по 31 березня 2013 р. засідання №3 від 14.07.2017 р. вирішили: позбавити ОСОБА_1, статусу інваліда війни 2 групи та вилучити у нього видане управлінням 18.07.2012 р. посвідчення інваліда війни 2 групи НОМЕР_1.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни регулюються Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 (далі Положення №302).

Відповідно до п. 2 Положення № 302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Згідно з п.7 та 10 Положення № 302 "Посвідчення інваліда війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім'ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина. "Посвідчення інваліда війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Так, матеріалами справи підтверджено, зокрема, експертним висновком №11162 від 04 вересня 2006 року, довідкою до акту огляду МСЕК від 25.11.2011 року, що захворювання ОСОБА_1 пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановлена 2 група інвалідності. (а.с.3,4)

Пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» 22 жовтня 1993 року № 3551-XII, встановлено, що до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Підставою для надання учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС статусу інваліда війни є довідки, що надаються управліннями з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи і підтверджують залучення особи до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС із зазначенням назви формування, терміну перебування у зоні відчуження та причинний зв'язок інвалідності із захворюванням, пов'язаним з цією аварією.

Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року № 201-78, та Положенням про невоєнізовані формування Цивільної оборони СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 06.06.1975 року № 90, формування Цивільної оборони, в тому числі невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж та їх наслідків, а також при ліквідації аварій, катастроф, стихійних сил, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення. Завдання щодо виконання завдань виробничого характеру на них не покладалися та не покладаються.

У відповідності до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 201-78-1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 року № 01, від 30.04.1986 року № 2, від 04.05.1986 року № 16, від 19.05.1986 року № 52 та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Аналізуючи наведені вище нормативні акти, суд дійшов висновку про те, що цивільна оборона та її формування створювались на всіх без виключення підприємствах, установах, організаціях, та до складу формувань Цивільної оборони в обов'язковому порядку залучалось все працездатне населення.

При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

З урахуванням викладеного, формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт з ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Так, п.13-1 Положення № 302 встановлено, що у разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на статус, визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видане їй раніше посвідчення вилучається уповноваженим на видачу посвідчень органом, з повідомленням органу, який видав таке посвідчення.

Однак, суд зауважує, що підстави та процедура вилучення посвідчень ветеранів війни, за винятком випадків порушення кримінальної справи за ознаками скоєння злочину не встановлені.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про неправомірність рішення Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира, оформлене протоколом №3 від 14.07.2017 року про позбавлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни 2 групи.

Щодо вимог в частині визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира в частині направлення ОСОБА_1 листа від 05.07.2017 р. з неправомірним змістом та погрозами та заборони Управлінню праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира розповсюджувати листи з неправомірним змістом та погрозами відносно ОСОБА_1, то суд вважає ці вимоги необґрунтованими, оскільки дослідивши зміст листа відповідача №5163/07-02 від 05.07.2017 р., судом не встановлено жодних погроз, що адресовані ОСОБА_1

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що в даному випадку відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення, оформленого протоколом №3 від 14.07.2017 року про позбавлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни 2 групи.

Керуючись статтями 77, 205, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 10012) до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира (пл. Польова, 8, м. Житомир, 10009, ) про визнання дій неправомірними, зобов'язання заборонити розповсюджувати листи - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира, оформлене протоколом №3 від 14.07.2017 року про позбавлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни 2 групи.

У задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя В.А. Липа