Справа № 750/10481/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2018 року

Київ

справа №750/10481/16-а

адміністративне провадження №К/9901/19150/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 750/10481/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова, прийняту 01 грудня 2016 року у складі судді Коверзнева В.О. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, прийняту 05 квітня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого - Чаку Є.В., суддів Мєзєнцева Є.І., Шелест С.Б.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом і просила визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від місячного заробітку, згідно довідки прокуратури Чернігівської області від 02 лютого 2016 року № 18-24 без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01 березня 2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року, адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону № 1789-XII від 05 листопада 1991 у розмірі 90 % місячного заробітку згідно довідки прокуратури Чернігівської області №18-24 від 02 лютого 2016 року без обмеження її максимального розміру починаючи з 01 березня 2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії.

Як встановлено, позивач перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% середньої заробітної плати.

Постановою Чернігівського районного суду від 19 травня 2016 року, яка набрала законної сили 16 червня 2016 року, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу за вислугу років у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від місячного заробітку згідно довідки прокуратури Чернігівської області від 02 лютого 2016 року № 18-24, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 березня 2016 року.

Втім, відповідач відмовив позивачу в здійсненні перерахунку пенсії згідно рішення Чернігівського районного суду від 19 травня 2016 року, у зв'язку з тим, що розмір пенсії зменшиться від розміру пенсії, яку вона отримує на даний час, оскільки попередній перерахунок пенсії було здійснено відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2016 року у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження її максимального розміру.

Суди у цій справі дійшли висновку про можливість розгляду заявленого позову по суті та задоволення позову.

У касаційній скарзі УПФ заявило вимогу про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, зазначає, що скарга є необґрунтованою, у зв'язку з чим її необхідно залишити без задоволення.

Суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Відповідно пункту четвертого частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Як встановлено, у справі № 748/569/16-а вже розглядався позов, в якому ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії управління та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року) у розмірі 90% від місячного заробітку згідно довідки прокуратури Чернігівської області № 18-24 від 02 лютого 2016 року без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01 січня 2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії.

За наслідками розгляду вказаного позову постановою Чернігівського районного суду від 19 травня 2016 року, яка набрала законної сили 16 червня 2016 року, дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку пенсії згідно довідки прокуратури Чернігівської області № 18-24 від 02 лютого 2016 року - визнано неправомірними.

Зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% місячного заробітку згідно довідки прокуратури Чернігівської області № 18-24 від 02 лютого 2016 року та виплатити їй різницю між фактично отриманою нею та належною до сплати сумою пенсії з 01 березня 2016 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Отже, вказане вище рішення стосується того самого спору, між тими ж сторонами, що й у справі, яка розглядається.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи у судах попередніх інстанцій були такі, що набрали законної сили, судові рішення з того самого спору і між тими самими сторонами, у зв'язку з чим були наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом абзацу четвертого частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року скасувати .

Провадження в справі № 750/10481/16-а за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду