Справа № 826/7862/16
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2018 року

Київ

справа №826/7862/16

адміністративне провадження №К/9901/12057/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білоуса О.В.,

суддів - Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2016 року (головуючий суддя Арсірій Р.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року (головуючий суддя Безименна Н.В., судді - Аліменко В.О., Кучма А.Ю.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Київської області, в якому просив: скасувати висновок службової перевірки Прокуратури Київської області за результатами службового розслідування проведеного за повідомленням старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва щодо позаслужбових дій слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_2, які мали місце 24 вересня 2014 року, як такий, що складений на підставі сфальсифікованого документу, а саме повідомлення про підозру від 25 вересня 2014 року; визнати протиправним та скасувати наказ Прокуратури Київської області від 23 жовтня 2014 року № 26к про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року, провадження у справі закрито на підставі пункту 4 частини першої 157 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали; далі - КАС України) у зв'язку із наявністю рішення суду з того самого спору і між тими самими сторонами, яке набрало законної сили.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Прокуратура Київської області скористалася своїм правом та надіслала до суду заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначила, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень.

Вказану справу згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2018 року передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Білоуса О.В. (суддя-доповідач), Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Закриваючи провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 157 КАС України, суд першої інстанції з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позовні вимоги заявлені ОСОБА_2 у даному адміністративному позові вже були предметом судового розгляду і є така, що набрала законної сили постанова з того самого спору і між тими самими сторонами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду погоджується із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Так, як вже зазначалось вище у цій постанові, предметом спору у справі є: скасування висновку службової перевірки Прокуратури Київської області за результатами службового розслідування проведеного за повідомленням старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва щодо позаслужбових дій слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_2, які мали місце 24 вересня 2014 року, як такого, що складений на підставі сфальсифікованого документу, а саме повідомлення про підозру від 25 вересня 2014 року; визнання протиправним та скасування наказу Прокуратури Київської області від 23 жовтня 2014 року № 26к про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у листопаді 2014 року ОСОБА_2 звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття без належних підстав невірних висновків за результатами службового розслідування, проведеного за повідомленням старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо позаслужбових дій слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_2, які мали місце 24 вересня 2014 року; 2) скасувати висновок Прокуратури Київської області за результатами службового розслідування проведеного за повідомленням старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо позаслужбових дій слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_2, які мали місце 24 вересня 2014 року; 3) визнати протиправним та скасувати наказ Прокуратури Київської області від 23 жовтня 2014 року №26к про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення; 4) поновити позивача на посаді слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області; 5) стягнути з Прокуратури Київської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2015 року у справі № 826/18525/14 позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури Київської області від 23 жовтня 2014 року №26к «Про притягнення до відповідальності». Поновлено ОСОБА_2 на посаді слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Київської області. Стягнуто з Прокуратури Київської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2015 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2015 року залишено без змін. Тобто, 9 липня 2015 року постанова Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/18525/14 набрала законної сили.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що за наявності постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2015 року, прийнятої у справі № 826/18525/14 з того самого спору та між тими самими сторонами, яка набрала законної сили, провадження в адміністративній справі № 826/7862/16 необхідно закрити.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками судів у даній справі про наявність судового рішення, яке набрало законної сили та яким остаточно вирішений тотожний спір, що є підставою для закриття провадження у справі згідно пункту 4 частини 1 статті 157 КАС України.

Доводи ж касаційної скарги про відмінність у даному спорі предмета і підстав позову не знайшли свого підтвердження в ході касаційного провадження у справі, а певні розбіжності у їх формулюванні, в даному випадку, не змінюють змісту спірних правовідносин та не свідчать про нетотожність відповідних елементів спору, що виключає підстави для надання їм повторної правової оцінки судом.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л. Желтобрюх

Т.Г.Стрелець