Справа № 803/1601/17
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1477/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Болюк Н. В.,

представника апелянта - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 січня 2018 року у справі № 803/1601/17 (рішення ухвалене о 11:30 год. у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Сороки Ю. Ю., повний текст рішення виготовлено 09 січня 2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника управління Укртрансбезпеки у Волинській області Степанова Володимира Петровича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника управління Укртрансбезпеки у Волинській області Степанова В. П., в якому просив скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно - господарського штрафу від 06 листопада 2017 року № 008571.

Позовні вимоги обґрунтовував посиланням на те, що відповідач протиправно притягнув його до відповідальності за статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та наклав на нього адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700 грн, оскільки він не вчиняв вказаного правопорушення. Також зазначав, що він не є суб'єктом господарювання, а відтак не може бути притягнутий до відповідальності за порушення вимог вказаного вище закону.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 січня 2018 року вказаний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, Державна служба з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує посиланням на те, що до позивача правомірно застосовано адміністративно-господарський штраф, оскільки він є автомобільним перевізником в розумінні статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та виконував пасажирські перевезення без відповідної ліцензії та договору із замовником транспортних послуг, що було виявлено під час рейдової перевірки транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та багажу щодо дотримання Закону України "Про автомобільний транспорт".

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній обставини, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, хоча їх належним чином повідомлено про дату, час та місце його проведення, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі акта перевірки від 04 листопада 2017 року № 034357, складеного за результатами рейдової перевірки транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та багажу щодо дотримання Закону України "Про автомобільний транспорт", заступником начальником управління Укртрансбезпеки у Волинській області Степановим С. С. винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу від 06 листопада 2017 року № 008571, якою до позивача застосовано адміністративно - господарський штраф у розмірі 1700 грн.

Підставою для застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу на суму 1700 грн слугував висновок відповідача про те, що 04 листопада 2017 року о 08:20 год., керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 здійснював перевезення 20 - ти пасажирів без оформлення ліцензії та договору із замовником транспортних послуг, чим порушив вимоги статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погодившись із вказаною вище постановою, ОСОБА_2 оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є суб'єктом господарювання, а відтак не може нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зазначені в статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Такий висновок суду першої інстанції є правильним з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для регулярних спеціальних пасажирських перевезень є: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказані норми чітко регламентують поняття «автомобільний перевізник», вимоги до таких перевізників та наслідки їх недотримання. Їх аналіз дає підстави для висновку, що суб'єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зазначені в статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", є виключно суб'єкти господарювання.

В свою чергу визначення поняття «суб'єкт господарювання» наведено в статті 55 Господарського кодексу України.

Так відповідно до вказаної статті суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Також необхідно зазначити, що адміністративно-господарські санкції за своєю суттю є заходом організаційно-правового або майнового характеру, який спрямований на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків, а адміністративно-господарський штраф, як один з видів таких заходів - грошовою сумою, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Тобто адміністративно-господарський штраф як загалом так і у випадку вчинення порушень законодавства про автомобільний транспорт, зазначених в статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" може застосовуватись виключно до суб'єктів господарювання.

Як видно з матеріалів справи позивач до таких не належить, на нього накладено адміністративно - господарський штраф як на фізичну особу, що свідчить про незаконність таких дій відповідача, а відповідно й оскаржуваної постанови.

Відтак суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для її скасування.

Окремо слід зазначити, що суд першої інстанції не врахував, що даний позов був заявлений до відповідача - заступника начальника управління Укртрансбезпеки у Волинській області Степанова В. П., який згідно з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України не наділений адміністративно - процесуальною правосуб'єктністю та не вирішив питання щодо його заміни на належного, однак зважаючи на те, що участь у даній справі брав представник відповідача, який згідно з наданою ним довіреністю наділений повноваженнями діяти в інтересах Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), суд вважає, що фактично спір був розглянутий за участю належного відповідача.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 січня 2018 року у справі № 803/1601/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 11 травня 2018 року.