Справа № 826/6824/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 травня 2018 року м. Київ № 826/6824/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання»
до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
третя особа:Головне управління ДФС у м.Києві
про визнання протиправними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» звернувся до суду з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа: Головне управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування постанов від 16.04.2018 p. про відкриття виконавчого провадження №56199579, від 16.04.2018 p. про арешт майна боржника у межах виконавчого провадження №56199579, від 16.04.2018 p. про арешт коштів боржника у межах виконавчого провадження №56199579, зобов'язання зняти арешти, стягнення коштів у розмірі 270 767,38 грн.

05.05.2018 року позивачем направлено через поштове відділення (зареєстровано канцелярію суду 10.05.2018 року) заяву про уточнення позовних вимог. У вказаній заяві позивачем зазначено, що крім первісних вимог, він просить скасувати постанову від 19.04.2018 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у межах виконавчого провадження №56199579.

У п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У преамбулі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (в редакції на час подання позову до суду) (надалі - Закон №3674-VI) визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №3674-VІ судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору встановлюється у розмірі - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.2 ст.4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762,00 гривень.

Даний позов, з урахуванням наданих позивачем уточнень, містить чотири вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

В контексті наведеного вище позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі по 1 762,00 грн. за вимоги немайнового характеру та 4 061,51 грн. за вимогу майнового характеру (загальна сума, що підлягає сплаті за подання даного позову - 11 109,51 грн.).

Натомість позивачем сплачено лише частину судового збору за подання позовної заяви, відповідно до наявного в матеріалах справи платіжного доручення №1420 від 24.04.2018 року на суму 7 585,51 грн.

Отже, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 3 524,00 грн.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Також, у ч.1 ст.122 КАС України зазначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У п.1 ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з позовної заяви та уточнень до неї, позивач оскаржує, крім іншого, правомірність постанови від 19.04.2018 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у межах виконавчого провадження №56199579.

В заяві про уточнення позовних вимог позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду щодо оскарження постанови від 19.04.2018 року, в обґрунтування якої, останній посилається на те, що про порушення своїх прав дізнався 05.05.2018 року, на підтвердження чого додав до матеріалів справи скріншот Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Дослідивши матеріали справи в частині, що стосується клопотання про поновлення строку на звернення до суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження наявності поважних причин неможливості дізнатись про порушення своїх прав, а саме, існування обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

При цьому, судом враховується, що з первісною позовною заявою Товариство звернулось до суду 25.04.2018, тобто, після винесення оскаржуваної постанови від 19.04.2018. Однак, жодних доводів з наданням відповідних доказів на підтвердження неможливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження або про відсутність оскаржуваної постанови в Автоматизованій системі виконавчих проваджень до дати звернення Товариства до суду із позовом (25.04.2018) позивачем не наведено.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача з уточнюючими вимогами 05.05.2018 року (направлено через поштове відділення), позивачу необхідно надати докази неможливості отримання відомостей щодо наявності оскаржуваної постанови від 19.04.2018 року до 05.05.2018 року та надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Водночас, суд попереджає позивача про те, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду належних доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 3 524,00 грн. (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському р-ні м.Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820019, код класифікації доходів бюджету - 22030101); доказів неможливості отримання відомостей щодо наявності оскаржуваної постанови від 19.04.2018 року до 05.05.2018 року та надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Відповідно до ч.3 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та керуючись ст.160, ст.161, ч.1 ст.169, ст.243, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» залишити без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Добрівська