Справа № 809/447/18
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2018 р. справа № 809/447/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитюка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Костюк О.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Крючкової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2017 та рішення про застосування фінансових санкцій № від 18.09.2017, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2018 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі також, відповідач - ГУ ДФС в Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2017 та рішення про застосування фінансових санкцій № від 18.09.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 04.09.2017 по 05.09.20107 працівниками ГУ ДФС в Івано-Франківській області було проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 у ТК "Смакота", який знаходиться по вул. Тролейбусній, 1 в м. Івано-Франківську, за результатами якої був складений акт про результати фактичної перевірки від 05.09.2017. Відповідно до акту перевірки від 05.09.2017 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення № від 18.09.2017 та рішення про застосування фінансових санкцій № від 18.09.2017, які позивач вважає протиправними, помилковими та просить їх скасувати.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав заявленого позову. Просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечила, з підстав відзиву на позовну заяву, яка містяться у матеріалах справи (а.с.28-33). Просила суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, а також представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, а також відзив на позовну заяву, судом встановлено наступне.

04.09.2018-05.09.2017 року працівниками Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на підставі направлень на перевірку №№1351, 1352 від 28 серпня 2017 року проведено перевірку господарської одиниці СК "Смакота", який належить суб`єкту господарської діяльності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та розташований за адресою: АДРЕСА_1 Перевіркою встановлено порушення, які відображено в акті (довідці) № 090196, а саме: незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначених в денному звіті реєстратора розрахункових операцій; несвоєчасне оприбуткування готівки в касі, а саме - не здійснено облік готівкових коштів у повій сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій та не виконані щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків: роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої (а.с. 13-14, 34-35).

Згідно висновку акта перевірки від 05.09.2017 позивачем порушено: 1) п. 13 ст. 3, ст. 8 Закону України від 06.07.1995 за №265/95-ВР "Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; 2) Постанову Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва"; 3) п.2.6 Постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні"; 4) п. 4.6 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 (а.с. 36-40).

У п. 2.2.13 акту перевірки від 05.09.2017 вчинено запис про те, що сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків - 381,00 грн., яка зазначена в денному звіті РРО - 115,40 грн.; невідповідність сум готівкових коштів становить 265,60 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції, а саме прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.09.2017 № та рішення про застосування штрафних санкцій від 18.09.2017 №, яким передбачено загальний штраф у сумі 31 262,25 грн., в тому числі: 21 262,25 грн. за несвоєчасне оприбуткування готівки в касі, а саме - не здійснено облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій та не виконані щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків; 10 000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої (а.с. 16, 17).

За порушення п. 2.2.13 акту перевірки від 05.09.2017 до ФОП ОСОБА_1 штрафна (фінансова) санкція не застосована, однак щодо продавця ОСОБА_4 складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, та згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 20.12.2017 у справі №344/11996/17 провадження відносно ОСОБА_4 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням - рішенням та рішенням про застосування фінансових санкцій, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Що стосується визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2017 за несвоєчасне оприбуткування готівки в касі, а саме - не здійснено облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій та не виконані щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (далі - Положення №637).

Відповідно до п.1.2 Положення №637 у цьому Положенні нижчезазначені терміни вживаються в такому значенні: готівка (готівкові кошти) - грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі розмінні, обігові, пам'ятні монети, які є дійсними платіжними засобами; каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів; касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України; касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою якихвідповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку; книга обліку - касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій; книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, якіскладаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з п.2.2 Положення №637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Абзацами 1-3 пункту 2.6 Положення №637 встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах (абз.5 п.2.6 Положення №637).

Відповідно до абз.2-3 п.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 №436/95 у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу:

- за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день;

- за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у і п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних чеках РРО (даних розрахункової книжки) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність, передбачена абзацом третім статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 №436/95.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95).

У статті 2 Закону № 265/95-ВР наведені наступні визначення термінів:

- реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

- розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

- розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну;

- книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг);

- фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

Згідно з пунктом 1 та пунктом 9 частини 1 статті 3 Закону №265/95 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Судом встановлено, що під несвоєчасним оприбуткуванням позивачем готівки на суму 4 252,45 грн., податковий орган розуміє нездійснення ФОП ОСОБА_1 обліку готівкових коштів у їх фактичній сумі надходжень у розділі II Книги обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків №1466 на суму 1771,90 грн., №1467 на суму 1170,40 грн., №1468 на суму 1310,15 грн.

Проте, з такою позицією податкового органу не можливо погодитись оскільки позивачем в даному випадку належним чином здійснено облік готівки в касі підприємства, зокрема, шляхом оформлення фіскальних звітних чеків та внесення відповідного запису до касової книги помилково у іншому рядку.

На думку суду дана ситуація має розцінюватись виключно як порушення порядку (правил) оприбуткування готівки в касі.

При цьому суд звертає увагу на те, що фінансова санкція, яка передбачена абзацом 3 статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 №436/95 застосовується до суб`єкта господарювання виключно у разі встановлення факту не оприбуткування (неповного та/або невчасного) оприбуткування готівки у касах підприємств, а не за порушення порядку оприбуткування готівки.

З огляду на те, що позивачем було допущено порушення виключно порядку (правил) оприбуткування готівки в касі, у той час як оприбуткування готівки на суму 4 252,45 грн. було здійснено ФОП ОСОБА_1 у відповідності до вимог Положення №637, суд вважає, що контролюючим органом було неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції у п`ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

З наведеного випливає, що під час здійснення підприємницької діяльності позивач в повному обсязі внесла кошти в касу згідно фіскальних звітних чеків, що свідчить виключно про порушення порядку ведення позивачем книги обліку розрахункових операцій, а не про не оприбуткування готівкових коштів.

Отже, позовна вимога в цій частині, а саме визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2017 підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій № від 18.09.2017 за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, суд зазначає слідуюче.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481) мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-роздрібних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Згідно статті 18 Закону №481 Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" із змінами та доповненнями, затверджені розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв з розрахунку мінімальної ціни за 1 літр 100-відсоткового спирту.

Судом встановлено, при проведенні фактичної перевірки, посадовими особами відповідача зафіксована роздрібна торгівля вином та коньяком за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, а саме: 06.12.2016 у 13:30 год. було реалізовано шампанське "Фрателлі рожеве" 0,75 л. по ціні 66,00 грн. (мінімальна встановлена роздрібна ціна - 69,90 грн.), що підтверджується контрольною стрічкою за 06.12.2016; 07.12.2016 у 19:52 год. було реалізовано коньяк "Десна" 3 зірочки 0, 5 л. 40% спирту по ціні 49,50 грн. (мінімальна встановлена роздрібна ціна - 52,45 грн.), що підтверджується контрольною стрічкою за 07.12.2016.

Для додаткового підтвердження вказаних фактів у матеріалах справи містяться копії витягів з електронної бази даних по чекам РРО моніторингового центру аналітичної системи код товару 1190 шампанське "Фрателлі рожеве" 0,75 л. та код товару 1063 коньяк "Десна" 3 зірочки 0, 5 л. (а.с. 44, 45).

Відповідно до статті 17 Закону України №481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Фінансова санкція згідно статті 17 Закону №481 за оптову або роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000,00 грн.

Отже, позовна вимога в цій частині, а саме про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій № від 18.09.2017 не підлягає до задоволення.

Що стосується доводів позивача про те, що контролюючий орган виніс рішення про застосування фінансових санкцій, а не податкове повідомлення-рішення чим грубо порушив норми податкового Кодексу, суд зазначає наступне.

Статтею 19-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями) закріплено функції, які здійснюють контролюючі органи. Відповідно до даної статті, основними завданнями податкового органу є адміністрування податків, зборів та платежів.

Проте, крім питань оподаткування, до функцій податкового органу віднесено здійснення контролю за виробництвом, обігом та реалізацією підакцизних товарів.

Пунктом 10 підрозділу XX (Перехідні положення) Податкового кодексу України визначено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, а останні регулюються нормами Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та Постанови Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 "Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Зазначене твердження узгоджується із роз`ясненням Вищого адміністративного суду України №375/11/14 від 28.03.2014, згідно якого невідповідність форми рішення не змінює суті останнього.

Вищий адміністративний суд України у роз`ясненні №375/11/14 від 28.03.2014 зазначив, що у разі прийняття податковим органом рішення про застосування фінансових санкцій, яке за формою не відповідає податковому повідомленню-рішенню судам варто виходити з того, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, його скасування.

Якщо спірне рішення, прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які судом застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Крім того, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 у справі №809/2798/14, яка набрала законної сили, під час розгляду аналогічного спору щодо невідповідності форми рішення про застосування фінансових санкцій формі податкового повідомлення-рішення суд дійшов висновку щодо законності позиції податкового органу та правомірності прийняття рішення за формою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 "Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Враховуючи викладене, Головне управління ДФС в Івано-Франківській області відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та Постанови Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 "Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачених законодавством України під час прийняття рішення про застосування фінансових санкцій № від 18.09.2017 щодо нарахування ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, згідно частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає до часткового задоволення шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2017, яким позивачу нараховано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 21 262,25 грн., а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог. Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 352,40 грн., що пропорційно становить 50 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору, згідно з квитанцією №0.0.978201524.1 від 02.03.2018 (а.с.3).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.09.2017.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 частково сплачений судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), АДРЕСА_2

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області (), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 14 травня 2018 р.