Справа № 161/6070/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2018 року

Київ

справа №161/6070/17

адміністративне провадження №К/9901/19986/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №161/6070/17

за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Оніщука М.В. на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2017 року, прийняту у складі головуючого судді - Олексюка А.В. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року, постановлену колегією суддів у складі: головуючого судді - Іщук Л.П., суддів: Онишкевича Т.В., Попка Я.С.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просила скасувати постанову серії АР №862512 від 07.04.2017 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

2. озовна заява мотивована тим, що оскаржуваною постановою позивачку протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки вона взагалі не проїжджала перехрестя вул. Грибоєдова та пр. Перемоги у період часу з 12.06 год. по 12.10 год. При цьому, зауважила, що з наданого представником відповідача відеозапису вбачається, що проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора о 12.07 хв. здійснив інший автомобіль Hyundai модель Santa Fe білого кольору, державний номерний знак якого не зафіксований.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3.17 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області вирішив:

3.1.Позов задовольнити частково.

3.2.Постанову серії АР № 826512 від 07.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

3.3.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, про яке йдеться в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 25 жовтня 2017 року Львівський апеляційний адміністративний суд вирішив апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції Оніщука М.В. залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2017 року у справі № 161/6070/17 - без змін.:

6. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що із відеозапису із нагрудної камери з місця вчинення адміністративного правопорушення від 07.04.2017 року, наданого відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, не вбачається вчинення ОСОБА_1 проїзду перехрестя вулиць Грибоєдова-Перемоги в м. Луцьку Волинської області на заборонений червоний сигнал світлофора. Крім того, зазначеним відеозаписом не зафіксовано державного номерного знаку автомобіля, який здійснив проїзд зазначеного перехрестя, що унеможливлює ідентифікацію транспортного засобу. Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, інспектор роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Оніщук М.В. подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

8. Верховний Суд ухвалою від 7 травня 2018 року прийняв до провадження касаційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Оніщука М.В. на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року.

9. Позивач надала відзив на касаційну скаргу, в якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

10.1 із наданого на огляд суду відеозапису із нагрудної камери з місця вчинення адміністративного правопорушення від 07.04.2017 року, чітко видно вчинення ОСОБА_1 проїзду перехрестя вулиць Грибоєдова-Перемоги в м. Луцьку Волинської області на заборонений червоний сигнал світлофора. В подальшому, позивач надала пояснення, якими фактично визнала вчинення нею адміністративного правопорушення.

10.2.оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР № 826512 від 07.04.2017 року відповідає вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підстава для її скасування - відсутні.

11. Аргументи, викладені у відзиві на касаційну скаргу:

11.1 із відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Оніщука М.В. чітко видно проїзд перехрестя вулиць Грибоєдова-Перемоги в м. Луцьку Волинської області на заборонений червоний сигнал світлофора автомобіля марки Hyundai модель Santa Fe білого кольору, натомість на момент фіксації адміністративного правопорушення ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля Нyundai IX 35, номерний знак АС2927ВC.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Відносно ОСОБА_1 07.04.2017 року інспектором роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції Оніщуком М.В. винесено постанову серії АР № 862512 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

13. Із постанови вбачається, що 07.04.2017 року о 12.10 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Hyundai IX 35, номерний знак НОМЕР_1, проїхала перехрестя вулиць Грибоєдова-Перемоги в м. Луцьку Волинської області на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила п.п. 8.7.3 е ПДР України (а.с. 6).

14. Вважаючи вищезазначену постанову незаконною та такою, що порушує її права і законні інтереси, позивач звернулася до суду із адміністративним позовом.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Конституція України.

15.1 Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Кодекс адміністративного судочинства України.

16.1 Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

16.2 Пункт 19 статті 4. Індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

16.3 Стаття 5. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

16.4 Стаття 19. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

16.5 Стаття 341. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

16.6 Стаття 77. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

17. Кодекс про адміністративні правопорушення України.

17.1 Стаття 245. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

17.2 Стаття 7. Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

17.3 Стаття 254. Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

17.4. Стаття 258. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

17.5 Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

17.8 Стаття 283. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

18. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

18.1 Пункт 1 та 2 розділу III. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

V.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

20. Колегія суддів зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Судами попередніх інстанцій досліджено відеозапис, зроблений нагрудною відеокамерою з місця вчинення адміністративного правопорушення від 07.04.2017 року, наданий відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Надаючи правову оцінку даного відеозапису, суди зазначили, що із переглянутого відео не можна встановити факт вчинення ОСОБА_1 проїзду перехрестя вулиць Грибоєдова-Перемоги в м. Луцьку Волинської області на заборонений червоний сигнал світлофора. Зазначеним відеозаписом не зафіксовано державного номерного знаку автомобіля, який здійснив проїзд зазначеного перехрестя, що унеможливлює ідентифікацію транспортного засобу.

Зважаючи на вищезазначене, беручи до уваги те, що відповідачем не надано будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суди дійшли висновку про недоведеність факту проїзду позивачем перехрестя вулиць Грибоєдова-Перемоги в м. Луцьку Волинської області на заборонений червоний сигнал світлофора.

Натомість, доводи касатора зводяться до переоцінки встановлених судами обставин у справі, а тому, в силу вимог статті 341 КАС України, не можуть бути предметом дослідження суду касаційної скарги.

21. Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій, а тому підстави для її задоволення відсутні.

22. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

23. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

24. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Оніщука М.В. залишити без задоволення.

2. Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді О.В.Білоус

І.Л.Желтобрюх