Справа № 826/13607/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

08 травня 2018 року

справа №826/13607/15

адміністративне провадження №К/9901/3901/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Васильєвої І. А., Юрченко В. П.,

при секретарі судового засідання Гутніченко А.М.

за участю представників

від позивача - не з'явився

від відповідача - Перепелюк О.В. за дов. від 16 січня 2018 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Техно-сервіс» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 серпня 2017 року у складі судді Літвінової А.В. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у складі колегії суддів Літвіної Н. М., Ганечко 0. М., Коротких А. Ю. у справі № 826/13607/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Техно-сервіс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Техно-сервіс» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві (далі - податковий орган, відповідач у справі) про скасування податкового повідомлення-рішення від 23 січня 2015 року № , яким збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 100 703 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 25 176 грн., з мотивів безпідставності його прийняття.

03 серпня 2017 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, залишеною без змін 14 листопада 2017 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду, у задоволенні позовних вимог відмовлено, з підстав доведеності податковим органом складу податкових правопорушень покладених в основу прийняття спірного податкового повідомлення - рішення.

08 грудня 2017 року позивачем подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, а також клопотання про зупинення виконання судових рішень.

08 грудня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику тридцяти денний строк для усунення недоліків касаційної скарги з моменту отримання копії цієї ухвали.

27 грудня 2017 року матеріали касаційної скарги передано до Верховного Суду.

28 грудня 2017 року матеріали касаційної скарги прийнято до провадження.

07 лютого 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за наслідками усунення відповідачем недоліків касаційної скарги, в установлений судом строк, та витребувано з Окружного адміністративного суду м. Києва справу № 826/13607/15.

15 лютого 2018 року справа № 826/13607/15 надійшла до Верховного Суду.

В касаційній скарзі позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та процесуального права, а саме статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до порушень принципів змагальності та рівності сторін.

Скаржник обґрунтовує правомірність своїх дій, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

30 березня 2018 року відповідачем до Верховного Суду надано відзив, в якому Товариство погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що відповідачем проведено документальну невиїзну позапланову перевірку Товариства щодо підтвердження відомостей по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Брокбудкепітал» за період з 01 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки від 5 січня 2015 року № 1/26-55-22-09/21452048 (далі - акт перевірки).

23 січня 2015 року податковим органом на підставі акту перевірки та згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № , яким за порушення пунктів 185.1, статті 185, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 100 703 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 25 176 грн. Правова підстава застосування штрафних (фінансових) санкцій у податковому повідомленні-рішенні не наведена.

В основу податкового правопорушення покладений висновок податкового органу про не підтвердження реальності господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Брокбудкепітал» щодо виконання ремонтно-відновлювальних робіт з монтажем додаткових елементів систем сигналізації охоронного призначення терміналів та відділень Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» та монтажу слабкострумових мереж магазинів «Сільпо» в м. Києві, відповідно до умов договорів від 21 серпня 2014 № 210814/ССМ та 210814-РВ/М. За умовами вказаних договорів підряду виконання робіт здійснювалося з матеріалів замовника.

Судами встановлено, що придбання запчастин, необхідних для проведення робіт, попередньо здійснювалося у виконавця робіт. Всього у серпні 2014 року Товариством у контрагента придбано товарів і послуг на загальну суму 604 218 грн. 46 коп. (у тому числі ПДВ у сумі 100 703 грн. 08 коп.).

Підставою винесення спірного повідомлення-рішення є вчинення позивачем податкового правопорушення, внаслідок здійснення господарських операцій, які, на думку відповідача, є нереальними.

Позиція відповідача щодо нереальності господарських операцій доводиться тим, що під час перевірки Товариством не надано товарно-транспортних накладних, а також оригіналів довіреностей (журналу обліку довіреностей), крім того, контрагентом платника податків не підтверджено отримання товарів за ланцюгом постачання.

Положення пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) визначають об'єкти оподаткування податком на додану вартість, серед яких, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Склад податкового правопорушення, передбаченого пунктами 198.1 статті 198, 198.3 статті 198, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, полягає у віднесенні до складу податкового кредиту, серед іншого, сум податку на додану вартість, що сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання послуг, якщо такі суми не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій висновувалися з не підтвердження реальності господарських операцій належними документами податкового та бухгалтерського обліку, мотивуючи це тим, що у рахунках-фактурах, податкових, видаткових накладних не зазначено прізвищ з ініціалами та посад осіб, які їх виписали, а також тим, що під час перевірки та у судовому засіданні позивачем надано копію журналу довіреностей, а не оригінали.

Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та, відповідно, формування податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність господарських операцій позивача з суб'єктами господарювання, і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Надані для дослідження судами попередніх інстанцій первинні документи не містили обов'язкових реквізитів, що позбавляє їх офіційного значення, і призводить до їх недопустимості як джерела доказової інформації на підставі положень статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга платника податків залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Техно-сервіс» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі № 826/13607/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Васильєва

В.П.Юрченко