Справа № 750/8477/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2018 року

Київ

справа №750/8477/17

адміністративне провадження №К/9901/2877/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши в порядку попереднього провадження касаційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 06.10.2017 у складі судді Карапута Л.В. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 у складі колегії суддів: Шурка О.І. (головуючого), Василенка Я.М., Степанюка А.Г. у справі за позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови державного виконавця, -

УСТАНОВИВ:

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №53273460 від 15.08.2017 в сумі 87, 00 грн.

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 06.10.2017, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 26.12.2016 визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з приводу відмови ОСОБА_4 здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 371 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 87% місячного заробітку, починаючи з 01.11.2016 у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013; зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до статті 371 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 87% місячного заробітку, починаючи з 01.11.2016 у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 та довідки Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради №12218/10 від 07.11.2016 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.19.01.2017 було видано виконавчий лист по вказаній справі.

15.08.2017 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесла постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 87,00 грн. У розрахунок витрат виконавчого провадження включено: друк 1 аркуша (папір включено): 0,50х8=4 грн.; направлення рекомендованого листа: 2х16=32 грн.; плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження: 1х51,00= 51 грн.

Вважаючи постанову про стягнення з позивача як боржника у виконавчому провадженні витрат виконавчого провадження в розмірі 87, 00 грн. протиправною позивач вернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв у відповідності до вимог ст.ст. 42, 45 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач оскаржив в касаційному порядку вказані судові рішення з мотивів неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить їх скасувати та прийняти нове про задоволення рішення. Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає про порушення судами Закону України «Про виконавче провадження».

Особи, які беруть участь у справі не надіслали до суду відзив на касаційну скаргу.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, суд приходить до висновку, що судові рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

У відповідності до частини 1 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII , кошти виконавчого провадження складаються, в тому числі, з стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно з абзацем 3 частини 3 статті 42 Закону розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №2830/5 від 29.09.2016 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1300/29430, до видів витрат виконавчого провадження відносяться: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку; 9) послуги за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Відповідно до частин 1, 2 розділу І наказу №2830/5, до видів витрат виконавчого провадження належать: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку.

У відповідності до частин 1, 2 розділу ІІ Наказу №2830/5 розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах.

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

У відповідності до наказу Міністерства юстиції України №3917/5 від 29.12.2016 «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями» з 05.01.2017 плата за користування системою становить 51 грн. за кожне відкрите виконавче провадження.

Тобто, судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що витрати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження заявлені відповідачем правомірно, натомість, позивачем не надано суду доказів добровільного виконання судового рішення до моменту звернення стягувача до відповідача.

Суди прийшли до правильних висновків про те, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить детальний розрахунок здійснених відповідачем витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5, при цьому Закон не покладає на державного або приватного виконавця обов'язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

Аргументи позивача щодо порушення судами попередніх інстанцій статтей 42, 45 Закону України «Про виконавче провадження» не підтвердились, тому судом відхиляються.

Таким чином, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновків щодо неправильного застосування чи невірного тлумачення судами попередніх інстанцій норм матеріального права або порушення ними норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на наведене, касаційна скарга Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України підлягає залишенню без задоволення, а постанова Деснянського районного суду м.Чернігова від 06.10.2017 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 06.10.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 у справі за позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови державного виконавця - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич ,

Судді Верховного Суду