Справа № 824/100/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/100/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.

сторін:

позивач - не з'явився

представників відповідача - Драган О.В., Спольницького В.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський"

до Головного управління ДФС у Чернівецькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" (далі - позивач, ТОВ "Соковий завод Сокирянський") звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило:

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 р. № Головного управління ДФС у Чернівецькій області в частині збільшення грошового зобов`язання у розмірі 338477,00 грн;

- визнати незаконним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 р. № Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Головне управління ДФС у Чернівецькій області (далі - відповідач) під час проведення планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 23.04.2015 р. по 30.11.2017 р., валютного законодавства за період 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.04.2105 р. по 30.06.2017р. не мало права перевіряти правильність дотримання ТОВ "Соковий завод Сокирянський" принципу "витягнутої руки" оскільки, контролюючі органи отримали право проводити такі перевірки, тільки з 01.01.2018 р.

З огляду на перевищення відповідачем повноважень під час здійснення планової перевірки, а саме здійснення перевірки дотримання позивачем принципу "витягнутої руки" та застосування до позивача не передбаченого законом податку на прибуток у розмірі 100% від бази оподаткування будь-які висновки про підтвердження або не підтвердження сум витрат позивачем за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки", відповідно до процедури встановленої ст. 39 ПК України є нікчемними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення на підставі таких висновків є незаконними та підлягають скасуванню.

Головне управління ДФС у Чернівецькій області позов не визнало, подало до суду письмовий відзив на позов, в якому просило відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову повністю, оскільки, виїзною документальною перевіркою з питань дотримання вимог податкового законодавства встановлено, що позивачем не відображено у складі Різниць що виникають по операціях з нерезидентами з придбання (продажу) товарів, робіт, послуг у нерезидентів, що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 пункту 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України відповідно до вимог п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України суму в розмірі 30 відсотків вартості придбаних товарів у нерезидента - фірми "ПИМ ООД", (Болгарія), яка становить: 2015 рік - 1880426,00 грн; 2016 рік - 443125,00 грн. У зв`язку з чим до позивача правомірно застосовано штрафні санкції.

Відповідач також зазначив, що податковий контроль за встановленням відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірки відповідно до положень глави 8 розділу II ПК України з урахуванням особливостей, визначених ст. 39 ПК України (п.п.39.5.1 та п.п.39.5.2 п.39.5 ст. 39 ПК України). Предметом такої перевірки є встановлення відповідності умов саме контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток, підприємств. Таким чином, доводи наведені ТОВ "Соковий завод Сокирянський" в позовній заяві не підтверджуються фактичними обставинами справи і відповідно не спростовують висновки матеріалів перевірки.

До початку судового розгляду справи по суті позивачем подано відповідь на відзив, а відповідачем надано заперечення в порядку передбаченому встановленому ст. ст. 163-164 КАС України.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання, яке відбулося 25.04.2018 р. не з`явився, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи №824/100/18-а призначеної на 25.04.2018 р. без участі позивача.

Представники відповідача у вступному слові та додаткових поясненнях проти позовних вимог заперечували та наполягали на відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання представником позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" (вул. Пушкіна, буд. 1А, с. Коболчин, Сокирянський район, Чернівецька область, 60231, ) зареєстроване як юридична особа 23.04.2015 р. та взяте на облік як платник податків 23.04.2015 р. (Т. 1 а.с. 230-233).

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є: Лісозаготівлі; виробництво фруктових і овочевих соків (основний); інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; виробництво дитячого харчування та дієтичних харчових продуктів; лісопильне та стругальне виробництво; оптова торгівля фруктами й овочами; надання в оренду будівельних машин і устатковання; вантажний автомобільний транспорт; допоміжне обслуговування наземного транспорту.

З матеріалів справи видно, що 19.08.2017 р. відповідачем видано наказ №866, яким наказано провести документальну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р. тривалістю 10 робочих днів з 31.08.2017 р. (Т. 1 а.с. 145).

Згідно наказу № 933 від 08.09.2017 р., відповідачем продовжено строк проведення документальної планової перевірки позивача на 5 робочих днів з 14.09.2017 р. (Т. 1 а.с. 146).

На підставі направлень від 30.08.2017 р. №1627, №1628, №1629, №1630, № 1631, №1632, плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податку на ІІІ квартал 2017 р., наказу №866 від 19.08.2017 р., відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, а також єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р., за результатами якої 27.09.2017 р. складено акт №3830/24-13-14-01/39761131 (Т. 1 а.с. 15- 143, 145,146, Т. 2 а.с. 69-77, 202, 203).

У ході проведення перевірки, 21.09.2017 р. відповідач на адресу позивача направив лист, в якому просив надати документи, що належать та пов'язані з предметом перевірки (Т. 1 а.с. 143-144).

25.09.2017 р. позивачем направлено на адресу відповідача лист за вх. № 60, в якому повідомив, що під час перевірки всі документи були пред'явлені посадовим особам контролюючого органу. Також до листа позивачем долучено документи на 36 аркушах, які надавалися ним при розмитненні придбаної продукції, а саме договори, специфікації, висновки, інвойси (Т. 1 а.с. 172-173).

За результатами проведеної перевірки відповідачем встановлено наступні порушення:

- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, встановлено заниження податку на прибуток всього в сумі 1189922,00 грн. в т.ч. за 2015 рік на суму 1189922,00 грн та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2016 рік на загальну суму 443125,00 грн;

- п.п. 2.11, 3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів належно оформлених, згідно із законодавством України, платіжних документів (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, на загальну суму 11143,80 грн;

- пункту 2.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті з Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України віл 15.12.2004 р. № 637, в частині здійснення розрахунків готівкою з фізичною особою протягом одного дня з перевищенням граничної суми розрахунків, установлених постановою Національного банку України від 06.06.2013 р. № 210 "Про встановлення граничної суми розрахунків";

- пункту 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України - несвоєчасне та неповне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 3115,00 грн;

- п. 161 підрозділу 10 Розділу XX, п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2.а) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України - не утримання та не перерахування до бюджету військового збору, на загальну суму 934,50 грн.

- ст. 119.2 Податкового кодексу України - подання з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, за встановленою формою №1-ДФ за II квартал 2015р. та І квартал 2016 р.

У зв'язку з відсутністю керівника позивача за юридичною та фактичною адресою в момент підписання акту перевірки, а також відмовою головного бухгалтера від підписання акту, 27.09.2017 р. відповідач склав акт щодо неможливості підписання та відмови від підписання матеріалів перевірки №162/24-13-14-01/39761131 (Т. 2 а.с. 44).

У судовому засіданні сторонами не заперечувалося отримання позивачем акту від 27.09.2017 р. №162/24-13-14-01/39761131.

Частково не погоджуючись із висновками викладеними в акті перевірки, 04.10.2017 р. позивач подав заперечення до акту, зокрема в частині встановлення перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ "Соковий завод Сокирянський" показників у рядку 01 Декларацій дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку" за період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р. їх заниження всього у сумі 4730250,00 грн" та з висновком, що "товариством на порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України не відкориговано фінансовий результат до оподаткування, на різниці, що виникають по операціях з нерезидентами з придбання (продажу) товарів, робіт, послуг, що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суми Різниць на які збільшується фінансовий результат до оподаткування всього на загальну суму 2323551,00 грн, в тому числі: за 2015 р. в сумі 1880426,00 грн та за 2016 р. в сумі 443125,00 грн"(Т. 1 а.с. 147-151, Т. 2 а.с. 37-41).

За результатами розгляду заперечення на акт перевірки, в ході яких взяла участь уповноважена особа позивача (головний бухгалтер), 13.10.2017 р. відповідачем надано відповідь, в якій висновки викладені в акті виїзної документальної планової перевірки №3830/24-13-14-01/39761131 від 27.09.2017 р. визнано такими, що відповідають вимогам чинного законодавства (Т. 1 а.с. 152-164, Т. 2 а.с. 9-21).

Враховуючи висновки викладені в акті перевірки, 18.10.2017 р. відповідачем винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 1189922,00 грн (Т. 1 а.с. 12);

- №, яким зменшено позивачу суму від'ємного значення об'єкта оподаткування на прибуток у розмірі 443125,00 грн (Т. 1 а.с. 13).

Не погоджуючись повністю із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, 27.10.2017 р. позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України (Т. 1 а.с. 165 - 171).

Розглянувши вказану скаргу, 27.12.2017 р. Державна фіскальна служба України прийняла рішення №31655/6/99-99-11-01-01-25, яким залишила без змін податкові повідомлення - рішення від 18.10.2017 р. №, № , а скаргу - без задоволення (Т. 1 а.с. 220 - 227).

Згадане рішення отримано позивачем 02.01.2018 р., що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося позивачем в позовній заяві.

Частково не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Зокрема, позивачем оскаржено податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 р. № в частині збільшення грошового зобов`язання у розмірі 338477,00 грн та повністю податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 р. № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування на прибуток у розмірі 443125,00 грн.

У позовній заяві вказано, а також підтверджено представником позивача в судовому засіданні, що після проведеної відповідачем перевірки, позивач додатково перевірив свою первинну документацію та виявив порушення в оформленні документів з постачальниками яблук. У зв'язку з чим частково погодився з податковим повідомлення-рішенням від 18.10.2017 р. № про збільшення грошового зобов`язання на 851445,00 грн податку на прибуток підприємств. 12.01.2018 р. позивач погасив податкову заборгованість з податку на прибуток підприємств, яка визначена податковим повідомлення-рішенням від 18.10.2017 р. № в сумі 851445,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №1735 від 12.01.2018 р. на суму 851445,00 грн та № 1736 від 12.01.2018 р. на суму 415075,95 грн (Т.1 а.с. 234, 235).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 р. № в частині збільшення грошового зобов`язання у розмірі 338477,00 грн та податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 р. № протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Судом також встановлено, що згідно платіжних доручень №1735 та №1736 від 12.01.2018 р. позивачем сплачено на рахунок ГУ ДКС у Чернівецькій області як відшкодування збитків у кримінальному провадженні №0000063 по акту перевірки від 27.09.2017 р. №3830/24-13-14-01/39761131 податок на прибуток у розмірі 851445,00 грн та пеню 415075,95 грн (Т. 1 а.с. 234, 235).

У зв'язку із сплатою податків та відшкодування шкоди завданої державі, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.02.2018 р. у кримінальній справі №722/155/18 (номер провадження 1-кп/722/26/18), яка набрала законної сили 22.02.2018 р., клопотання прокурора відділу нагляду прокуратури Чернівецької області про звільнення від кримінальної відповідальності директора товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" ОСОБА_3 задоволено. Звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України на підставі ч. 4 ст. 212 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 23.02.2017 р. відносно неї закрито.

Сплату податків та звільнення колишнього директора ТОВ "Соковий завод Сокирянський" ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності сторонами в судовому засіданні не заперечувалося та підтверджується відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно із положенням пунктів 77.1 - 77.5 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не є предметом документальної планової перевірки питання трансфертного ціноутворення, визначені статтею 39 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (п. 75.2 ст. 75 ПК України).

Порядок проведення документальних планових перевірок регламентовано ст. 77 ПК України.

Так, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 16 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

У разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що право на проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків надається лише у випадку, коли останньому до початку проведення зазначеної перевірки, а саме не пізніше ніж за 10 календарних днів, було надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи вручено під розписку копію наказу про проведення зазначеної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Податковий контроль за встановленням відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" передбачений ст. 39 ПК України.

Відповідно до п.п. 39.5.1 п. 39.5 ст. 39 ПК України контроль за встановленням відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" здійснюється шляхом моніторингу контрольованих операцій, опитування з питань трансфертного ціноутворення та проведення перевірок з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки".

Перевірка з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" проводиться відповідно до положень глави 8 розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (п.п. 39.5.2 п. 39.5 ст. 39 ПК України).

Проведення перевірки контрольованих операцій не перешкоджає проведенню перевірок, визначених статтею 75 цього Кодексу (п.п. 39.5.2.6 п.п. 39.5.2 п. 39.5 ст. 39 ПК України).

Згідно із п. 77.6 ст. 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому ст. 79 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Пунктом 77.7 ст. 77 ПК України передбачено, що строки проведення документальної планової перевірки встановлені ст. 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено ст. 83, 85 цього Кодексу (п. 77.8 ст. 77 ПК України).

Відповідно до п. 77.9 ст. 77 ПК України порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено ст. 86 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу вказаних норм видно, що у випадку недотримання порядку проведення документальної планової виїзної перевірки у платника податків виникає право на недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у постанові від 24.12.2010 р. у справі №21-25а10 та постанові Верховного Суду від 13.02.2018 р. у справі № 815/4940/16, згідно якої платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Судом встановлено, що 19.08.2017 р. відповідачем видано наказ №866, яким наказано провести документальну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р. тривалістю 10 робочих днів з 31.08.2017 р.

Згідно наказу № 933 від 08.09.2017 р., відповідачем продовжено строк проведення документальної планової перевірки позивача на 5 робочих днів з 14.09.2017 р. (Т. 1 а.с. 146).

21.08.2017 р. головним бухгалтером ТОВ "Соковий завод Сокирянський" ОСОБА_4 отримано повідомлення №26 та копію наказу №866 від 15.08.2017 р. про те, що з 31.08.2018 р. буде проведено планову документальну перевірку ТОВ "Соковий завод Сокирянський" з питань дотримання податкового законодавства (Т. 2 а.с. 127-128).

На підставі направлень від 30.08.2017 р. №1627, №1628, №1629, №1630, № 1631, №1632, плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податку на ІІІ квартал 2017 р., наказу №866 від 19.08.2017 р., відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, а також єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р., за результатами якої 27.09.2017 р. складено акт №3830/24-13-14-01/39761131.

Перевірку проведено з відома директора ТОВ "Соковий завод Сокирянський" ОСОБА_5 та в присутності головного бухгалтера товариства ОСОБА_4

Перевірка проводилась з 31.08.2017 р. по 13.09.2017 р., яка продовжувалась з 14.09.2017 р. по 20.09.2017 р.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у строки встановлені законом відповідач належним чином повідомив позивача про проведення документальної планової перевірки.

Стосовно посилання позивача на те, що повідомлення про перевірку №36 не містить дати, суд зазначає, що воно фактично не містить року видачі, однак видане на підставі плану-графіку проведення перевірок та наказу № 866 від 19.08.2017 р, яке отримане позивачем 21.08.2017 р.

Щодо посилань позивача про те, що відповідно до п.п. 77.1 п. 77 ПК України план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, суд зазначає, що вказана вимога введено в дію тільки, з 01.01.2018 р.

Крім того, з матеріалів справи видно, що позивач не скористався наданим йому правом на не допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки з підстав, передбачених ПК України, натомість надавав необхідні документи для проведення вказаної перевірки, яку було проведено в його присутності. Відтак, суд приходить до висновку, що предметом розгляду в суді може бути тільки суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Судом встановлено та зафіксовано в акті перевірки, що у період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р. ТОВ "Соковий завод Сокирянський" проводило імпортні операції з нерезидентами, які зареєстровані у державі (на території), що включені до переліку держав (територій) зареєстрованих Кабінетом Міністрів України, а саме з фірмою "ПИМ ОДД" гр. Хасково 6300, вул. Василя Левски 6, Болгария, 5219 - SWIFT соde RZВВВGSF, а саме:

- контракт № 15АЗ-23 від 04.06.2015 р., предметом якого є поставка прокату з нержавіючої сталі. Загальна сума контракту - 143370,00 євро або 3431038,33 грн;

- контракт №15АЗ-23/1 від 04.06.2015 р. предметом якого є пуско-налагоджувальні роботи ємності. Загальна сума контракту - 42315,0 євро, або 1010133,31 грн;

- контракт №15АЗ-23/2 від 04.06.2015 р. предметом якого є пуско-налагоджувальні роботи. Загальна сума контракту - 42315,00 євро або 1010133,31 грн;

- контракт №15АЗ-34 від 23.06.2015 р. предметом контракту є поставка ємності з нержавіючої сталі. Загальна сума контракту - 32800,0 євро або 816783,07 грн;

- контракт №16АЗ-34 від 18.04.2016 р. предметом якого є поставка ємності з нержавіючої сталі. Загальна сума контракту -53400,0 - євро або 1477084,10 грн.

В акті перевірки зазначено, що фірма "ПИМ ООД" зареєстрована в Республіці Болгарія, яка відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України від 14.05.2015 р. №449-р та від 16.09.2015 р. №977-р включена до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим п.п. 39.2.1.2, п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України.

Відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку держав (територій) які відповідають критеріям, установленим п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України", а саме: від 25.12.2003 р. №1042-р, від 14.05.2015 р. №449-р та від 16.09.2015 р. №977-р - Республіка Болгарія включена до даного переліку.

За період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р. ТОВ "Соковий завод Сокирянський " задекларовано різниці, які виникають відповідно до ПК України у сумі 692336,00 грн.

Перевіркою повноти визначення різниць, які виникають відповідно до ПК України за період з 06.07.2015 р. по 31.12.2016 р. встановлено, їх заниження позивачем всього на суму 2323551,00 грн, в тому числі: суми різниць на які збільшується фінансовий результат до оподаткування за 2015 р. в сумі 1880426,00 грн та за 2016 р. в сумі 443125,00 грн в результаті не відображення у складі різниць на які збільшується фінансовий результат до оподаткування сум різниць, що виникають по операціях з нерезидентами з придбання (продажу) товарів, робіт, послуг у нерезидентів, які зареєстровані у державах (на територіях) зазначених у п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (зі змінами), зазначеними у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. №977-р "Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям встановленим п. 39.2.1.2 п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України. Такою територією зокрема є республіка Болгарія".

З акту перевірки видно, що за період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р. ТОВ "Соковий завод Сокирянський" імпортовано товарів (робіт, послуг) від фірми "ПИМ ООД" на суму 7745172,12 грн, в т. ч. за 2015 р. ввезено товарів (робіт, послуг) на суму 6268088,02 грн, за 2016 рік ввезено товарів (робіт, послуг) на 1477084,10 грн.

Проведеною відповідачем перевіркою встановлено, що ТОВ "Соковий завод Сокирянський" не відображено у складі Різниць, що виникають по операціях з нерезидентами з придбання (продажу) товарів, робіт, послуг у нерезидентів, що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України суму 30 % вартості товарів, придбаних у нерезидента фірми "ПИМ ООД", гр. Хасково, вул.Васил Левски 6, (Болгарія) відповідно до вимог п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст 140 ПК України, зазначеним у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 06.09.2015 р № 977-р "Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, встановленим п.п.39.2.1.2 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України. Такою територією зокрема є Республіка Болгарія.

У ході проведення документальної планової перевірки ТОВ „Соковий завод Сокирянський" Головним управління ДФС у Чернівецькій області направлено запит (лист від 21.09.2017 р. №2460/10/24-13-14-1-10) щодо надання документального підтвердження суми витрат платником податків за правилами звичайних цін відповідно до процедури, встановленої ст. 39 ПК України.

Під час проведення перевірки ТОВ "Соковий завод Сокирянський" не надано, а перевіркою не встановлено, документального підтвердження суми витрат за правилами звичайних цін відповідно до процедури, встановленої ст. 39 ПК України, по операціях з придбання товарів у нерезидента - фірма "ПИМ ООД" (Болгарія), що зареєстровані у державі, що включена до переліку держав (територій) які відповідають критеріям, установленим п.п. 39.2.1.2 п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України.

Враховуючи зазначене, перевіркою встановлено, що ТОВ "Соковий завод Сокирянський" не відображено у складі Різниць, що виникають по операціях з нерезидентами з придбання (продажу) товарів, робіт, послуг у нерезидентів, що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України відповідно до вимог п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 ПК України суму в розмірі 30 відсотків вартості придбаних товарів у нерезидента - фірми "ПИМ ООД", (Болгарія), яка становить: 2015 рік - 1880426,00 грн (6268088,02 грн х 30%); 2016 рік - 443125,00 грн (1477084,1 х 30%).

Внаслідок не відображення у складі різниць, що виникають по операціях з нерезидентами з придбання (продажу) товарів, робіт, послуг у нерезидентів, що зареєстровані у державах суми в розмірі 30 відсотків вартості придбаних товарів у нерезидента - фірми "ПИМ ООД", показник рядка 03 "Різниці, які виникають відповідно до ПК України" Декларації з податку на прибуток:

- за 2015 р. за даними платника становить - 432604,00 грн, а за даними перевірки становить - 2313030,00 грн, внаслідок чого виникла розбіжність у сумі 1880426,00 грн (2313030,00 грн - 432604,00 грн = 1880426,00 грн);

- за 2016 р. за даними платника становить - 227585,00 грн, за даними перевірки становить - 670710,00 грн, внаслідок чого виникла розбіжність у сумі 443125,00 грн (670710,00 грн - 227585,00 грн = 443125,00 грн).

Враховуючи наведене, відповідачем зроблено висновок, що позивачем на порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 ПК України не відкореговано фінансовий результат до оподаткування, на різниці, що виникають по операціях з нерезидентами з придбання (продажу) товарів, робіт, послуг, що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України, внаслідок чого занижено суми Різниць на які збільшується фінансовий результат до оподаткування всього на загальну суму 2323551,00 грн (в т.ч. 2015 р. - 1880426,00 грн, 2016 р. - 443125,00 грн).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-XIV) дія цього Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності, на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Виходячи з вимог п. 2 ст. 3 Закону №996 бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону № 996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 83.1 ст. 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (п.п.83.1.1); податкова інформація (п.п. 83.1.2); експертні висновки (п.п. 83.1.3); судові рішення (п.п. 83.1.4); виключено (п.п. 83.1.5); податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (підпункт 83.1.6 ПК України).

Пунктом 44.2 ст.44 ПК України визначено, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані, бухгалтерського обліку та фінансової звітності, щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з абзацом 1 п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Порядок розрахунку об'єкта оподаткування з податку на прибуток викладено у ст. 134 ПК України, згідно якої оподатковується прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III ПК України (підприємства, у яких річний дохід від будь-якої діяльності за останній річний звітний період не перевищує двадцяти мільйонів гривень мають право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату).

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

До податкових різниць, які коригують фінансовий результат до оподаткування, належать різниці, що виникають по операціях з нерезидентами з придбання (продажу) товарів, робіт, послуг.

Відповідно до п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 ПК України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг (крім зазначених у п. 140.2 та у п.п. 140.5.5 п.140.5 цього пункту та операцій, які визнані контрольованими відповідно до ст. 39 Кодексу), придбаних, зокрема, у нерезидентів, що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 цього Кодексу.

Вимоги цього пункту можуть не застосовуватися платником податку, якщо: операція є контрольованою та сума таких витрат відповідає рівню звичайних цін, що обґрунтовано у звіті про контрольовані операції та відповідній документації, що подаються відповідно до ст.39 цього Кодексу; або операція не є контрольованою та сума таких витрат підтверджується платником податків за правилами звичайних цін відповідно до процедури, встановленої ст. 39 цього Кодексу, але без подання звіту.

Судом встановлено та зафіксовано в акті перевірки, що у період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р. ТОВ "Соковий завод Сокирянський" проводило імпортні операції з нерезидентами, які зареєстровані у державі (на території), що включені до переліку держав (територій) зареєстрованих Кабінетом Міністрів України, а саме з фірмою "ПИМ ОДД" гр. Хасково 6300, вул. Василя Левски 6, Болгария, 5219 - SWIFT соde RZВВВGSF.

З акту перевірки видно, що за період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р. ТОВ "Соковий завод Сокирянський" імпортовано товарів (робіт, послуг) від фірми "ПИМ ООД" на суму 7745172,12 грн, в т. ч. за 2015 р. ввезено товарів (робіт, послуг) на суму 6268088,02 грн, за 2016 рік ввезено товарів (робіт, послуг) на 1477084,10 грн.

З матеріалів справи видно, що ТОВ "Соковий завод Сокирянський" не відображено у складі Різниць, що виникають по операціях з нерезидентами з придбання (продажу) товарів, робіт, послуг у нерезидентів, що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України відповідно до вимог п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 ПК України суму в розмірі 30 відсотків вартості придбаних товарів у нерезидента - фірми "ПИМ ООД", (Болгарія), яка становить: 2015 рік - 1880426,00 грн (6268088,02 грн х 30%); 2016 рік - 443125,00 грн (1477084,1 х 30%).

Під час проведення перевірки ТОВ "Соковий завод Сокирянський" не надано, а перевіркою не встановлено, документального підтвердження суми витрат за правилами звичайних цін відповідно до процедури, встановленої ст. 39 ПК України, по операціях з придбання товарів у нерезидента - фірма "ПИМ ООД" (Болгарія), що зареєстровані у державі, що включена до переліку держав (територій) які відповідають критеріям, установленим п.п. 39.2.1.2 п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України.

Документи на підтвердження суми витрат за правилами звичайних цін відповідно до процедури, встановленої ст. 39 ПК України, по операціях з придбання товарів у нерезидента - фірма "ПИМ ООД" (Болгарія), не надано позивачем і під час судового розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, судом встановлено та підтверджується матеріалами перевірки, що позивачем не підтверджено суму витрат за правилами звичайних цін, відповідно до процедури, встановленої ст. 39 ПК України без подання звіту.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем на порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 ПК України не відкориговано фінансовий результат до оподаткування, на різниці, що виникають по операціях з нерезидентами з придбання (продажу) товарів, робіт, послуг, що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 п.п. 39.2 ст. 39 ПК України, внаслідок чого занижено суми різниць на які збільшується фінансовий результат до оподаткування всього на загальну суму 2323551,00 грн (у тому числі: 2015 рік - 1880426,00 грн, 2016 рік - 443125,00 грн).

Таким чином, відповідачем правомірно за результатами перевірки збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у сумі 1189922,00 грн та зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування на прибуток у розмірі 443125,00 грн.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що виявлені в ході перевірки порушення позивачем положень чинного податкового законодавства, які стали підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, підтверджені в ході судового розгляду.

Посилання представника позивача щодо не включення позивача в план-графік проведення документальних перевірок платників податків на ІІІ квартал 2017 р. суд відхиляє, оскільки матеріалами підтверджується, що вказаний план-графік затверджений в.о. Голови ДФС України 27.06.2017 р., до якого включено ТОВ "Соковий завод Сокирянський" за порядковим номером 6.

Крім того, суд зазначає, що правомірність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень підтверджується також, визнанням позивачем завданих державі збитків шляхом сплати на рахунок ГУ ДКС у Чернівецькій області у кримінальному провадженні №0000063 по акту перевірки від 27.09.2017 р. №3830/24-13-14-01/39761131 податку на прибуток у розмірі 851445,00 грн та пеню 415075,95 грн.

Стосовно посилань позивача про те, що повнота і своєчасність декларування показників, що впливають на правильність визначення об`єкта оподаткування податком прибуток, не входять до питання проведення планової перевірки, суд зазначає наступне.

Так, планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Соковий завод Сокирянський" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р. , валютного законодавства за період 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р., з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 23.04.2015 р. по 30.06.2017 р., проведена відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акта довідки) перевірки, який є його невід'ємною частиною) (Т. 2 а.с. 42-43).

Відповідно до п. 5 вищевказаного плану (переліку питань) перевірки відповідачем здійснено перевірку достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток, правомірності визначення сум від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Судом встановлено, що при дослідженні даного питання відповідачем здійснено перевірку правильності показників задекларованих платником податків в податковій декларації з податку на прибуток та відповідних додатків до неї.

Одним із додатків до податкової декларації з податку на прибуток підприємства є додаток РІ "Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України". У рядку 3.1.7. розділу І "Різниці, на які збільшується фінансовий результат" додатку РІ зазначено: "сума 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг, придбаних у нерезидентів, що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 розділу І Податкового кодексу України (п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 розділу III ПК України".

З огляду на вищезазначене, повнота і своєчасність декларування показників, що впливають на правильність визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, входить до питань проведення планової перевірки.

Інші доводи представника позивача щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд вважає необґрунтованими, оскільки не спростовують правомірність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом не встановлено порушення зазначених критеріїв відповідачем під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість прийнятих податкових повідомлень-рішень, а тому в задоволенні адміністративного позову суд відмовляє повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.К. Левицький

Рішення в повному обсязі складено 11 травня 2018 р. (враховуючи вихідні та святкові дні, а також перебування судді у відрядженні та відгулі).