Справа № 505/3071/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 505/3071/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Нікітішин В.П.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.
за участю: секретаряСтефанцевої Ю.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення Подільської міської ради про визнання дій незаконними та встановлення статусу дитини загиблого військовослужбовця,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Подільської міської ради щодо відмови у встановленні статусу дитини загиблого військовослужбовця та зобов'язати відповідача надати такий статус.

В обґрунтування позову зазначила, що до досягнення повноліття вона перебувала на утриманні загиблого в АТО батька, а отже відмова відповідача у присвоєнні статусу дитини загиблого військовослужбовця є незаконною.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Обґрунтовуючи свої доводи, апелянт зазначила, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання своєї дитини, вона і надалі залишається її матір'ю чи батьком. Крім того, у разі смерті особи, позбавленої батьківських прав, діти такої особи є спадкоємцями за законом без будь-яких застережень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою військовослужбовця ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2014 року у справі №505/6168/13-ц, що набрало законної сили, ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 та стягнуто аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 січня 2014 року до досягнення дитиною повнолітня (а.с. 8-9).

05 вересня 2014 року ОСОБА_6 загинув при виконанні бойового завдання в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області (а.с. 14).

01 березня 2017 року Одеський облвійськкомат видав ОСОБА_5 посвідчення дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час, проходження військової служби (а.с.4).

У серпні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Подільської міської ради із заявою про встановлення статусу дитини загиблого військовослужбовця, однак листом від 21.07.2017 року №1715 отримала відповідь про відмову в її задоволенні, законність, якої є предметом спору у даній справі (а.с. 10).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки батько позивачки на дату загибелі був позбавлений батьківських прав, підстави для визнання її членом сімї загиблого військовослужбовця відсутні.

Однак судова колегія вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Процедура надання особі статусу члена сімї загиблого військовослужбовця врегульована Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 року (далі - Закон №3551-XII).

Згідно абз. 8,16 ст. 10 Закону № 3551-XII (в редакції чинній в період виникнення спірних правовідносин) чинність цього Закону поширюється на сім'ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов'язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також сім'ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать:

утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв'язку з цим виплачується пенсія;

батьки;

один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні;

діти, які не мають (і не мали) своїх сімей;

діти, які мають свої сім'ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття;

діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Аналогічні умови наведені у постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту № 740 від 23.09.2015 року.

Аналіз наведених приписів Закону дає підстави для висновку, що гарантії, надані військовослужбовцям Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" розповсюджуються і на членів їх сімї, до яких, зокрема, належать утриманці загиблого військовослужбовця, діти, які не мають (і не мали) своїх сімей, незалежно від їх віку.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови ОСОБА_5 у задоволенні заяви про надання статусу члена сім'ї загиблого військовослужбовця, стало заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2014 року у справі №505/6168/13-ц про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав.

Водночас, судова колегія вважає, що вказане судове рішення не позбавляє позивача права на отримання статусу члена сім'ї загиблого військовослужбовця, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав:

1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання;

2) перестає бути законним представником дитини;

3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми;

4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;

5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);

6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

2. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

3. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються, в тому числі, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Водночас, статтею 188 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Сукупний аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що позбавлені батьківських прав особи можуть бути звільнені від обов'язку з утримання дитини лише у випадку, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби, в інших випадках такі батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Ознайомившись з наявними в матеріалах справи документами, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав звільняючих ОСОБА_6 від обов'язку з утримання неповнолітньої доньки.

Між тим, дослідивши заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2014 року у справі №505/6168/13-ц, судом апеляційної інстанції встановлено, що, позбавляючи ОСОБА_6 батьківських прав, суд першої інстанції вирішив питання щодо обов'язку останнього утримувати неповнолітню дочку ОСОБА_5 до досягнення нею повнолітнього віку шляхом щомісячного стягнення на її користь аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) (а.с. 8-9).

За викладених обставин, судова колегія дійшла висновку, що ОСОБА_5 була утриманкою загиблого військовослужбовця, а отже має право на отримання статусу члена сімї загиблого військовослужбовця.

Разом з цим, оскільки в прохальній частині позову позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у встановленні статусу дитини загиблого військовослужбовця та зобов'язати відповідача надати відповідний статус, судова колегія вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, оскільки з березня 2017 року позивачу вже надано статус дитини загиблого військовослужбовця, що підтверджується посвідченням дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час, проходження військової служби (а.с.4).

Водночас, з метою належного та ефективного захисту прав позивача, судова колегія вважає за необхідне визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Подільської міської ради щодо відмови позивачу у встановленні статусу члена сімї загиблого військовослужбовця та зобов'язати відповідача надати ОСОБА_5 відповідний статус.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим постановлене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310,311, 315, 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року по справі №505/3071/17- скасувати.

Постановити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення Подільської міської ради про визнання дій незаконними та встановлення статусу дитини загиблого військовослужбовця - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Подільської міської ради щодо відмови ОСОБА_5 у встановленні статусу члена сімї загиблого військовослужбовця.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Подільської міської ради надати ОСОБА_5 статус члена сімї загиблого військовослужбовця.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складено 14 травня 2018 року.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Турецька І.О. Стас Л.В.