Справа № 610/1112/18
Суддя: Храмцов В. Б.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 610/1112/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Храмцова В.Б.,

секретаря судового засідання - Кравченко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 610/1112/18 (№ 2-а/610/29/2018) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Караченцева Миколи Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду вищевказаний позов, у якому просить: скасувати постанову поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Караченцева М.І. від 24.04.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за ч.1 ст.121 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Зазначив, що 24.04.2018 року відповідач за постановою у справі про адміністративне правопорушення визнав ОСОБА_1 винним у тому, що 24.04.2018 року о 12.40 год. в с. Вербівка Балаклійського району по вул. Центральна, він керував автомобілем, на якому встановлені шини, які мають залишкову висоту малюнку протектора менше 1 мм, чим порушив п.31.4.5. «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. На позивача накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, з постановою не згоден, оскільки кожна з шин автомобіля КАМАЗ 5511 д.н. НОМЕР_2 (поліцейський навіть не зазначив у постанові автомобіль, яким керував позивач), яким він керував 24.04.2018 року мала залишкову висоту малюнку протектора більш ніж 1 мм. При замірі висоти малюнків протектора використовувалась звичайна пластмасова лінійка, яка не призначена для замірювання висотних показників, яка не проходила відповідного державного метрологічного контролю. Позивач у день винесення постанови заміряв висоту малюнків протектора вимірювачем глибини висоти малюнків протектора шин, яка склала 1,5 мм.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заперечення на позов, в яких зазначив, що 24.04.2018 року близько 12.40 год. спільно з поліцейським Єріним В.М. ніс службу відповідно до затвердженої дислокації несення служби в с. Вербівка. У цей час позивач керував автомобілем КАМАЗ 5511 н.з. НОМЕР_2, на якому встановлені шини залишкова висота малюнку протектора яких становить менше 1 мм, чим порушив п.31.4.5 «а» ПДР України. Після зупинки автомобіля згідно з положеннями п.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» та роз'яснення позивачу суті вчиненого правопорушення, відповідач відповідно до вимог ст. 254-256 КУпАП склав оскаржувану постанову серії БР № 634297, водій ознайомився із нею та підписав її, отримав копію, що підтверджує визнання ним своєї провини.

Відповідно до ст. 205 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи.

З огляду на це, а також на скорочені строки розгляду справ даної категорії суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Як убачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, за постановою поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Караченцева Миколи Івановича серії БР№ 634297 від 24 квітня 2018 року на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він: «24.04.2018 року о 12 год. 40 хв. в с. Вербівка по вул. Центральній керував автомобілем на якому встановлені шини, які мають залишкову висоту малюнку протектора менше 1 мм, чим порушив п.31.4.5. «а» Правил дорожнього руху» (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 31.4.5. «а» Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в оскаржуваній постанові, передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме: шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Як убачається зі змісту ч. 1 ст. 121 КУпАП нею передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Однак доказів порушення позивачем п. 31.4.5.а Правил дорожнього руху, а саме експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме: шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т менше 1,0 мм.

Також під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення не убачається визнання позивачем вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП - в оскаржуваній постанові міститься лише запис позивача про отримання копії оскаржуваної постанови.

Крім того, у фабулі оскаржуваної постанови не зазначено: хто та яким транспортним засобом керував.

У відповідності до ст.8 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

До заперечень відповідачем було долучено фото таблицю, де зображено, що замір висоти малюнків протектору був здійснений звичайною лінійкою, проте, з фото не вбачається, що висота малюнків протектора вимірювалась саме на шинах автомобіля, яким керував позивач.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (у тому числі частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121).

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у

сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015р. у справі № 1-11/2015 дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, крім передбачених ст. 77, ч. 1 ст. 85, ч. 3 ст. 85, ст. 107, ч. 3 ст. 109, ч. 3 ст. 116-2, ст. 134, ст. 135, ст. 185-3 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Однак зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийнято вищевказане рішення Конституційного Суду України. Вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи рішення Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

Таким чином, не складення протоколу про адміністративне правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке б утворювало самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд не заперечуючи наявності у працівників органів Національної

поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, зазначає, що правопорушення (у разі його

вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.05.2015р. справа № 1-11/2015 з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена відразу ж на місці, що не суперечить вимогам Інструкції № 1395.

Пунктом 10 Інструкції № 1395 передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із наявних у суду матеріалів, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення, не убачається сукупності доказів: пояснень свідків, матеріалів фото- і кінозйомки або відеозапису, тощо, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б засвідчили факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Оскільки відповідачем як суб'єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 205, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Караченцева Миколи Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Караченцева Миколи Івановича від 24.04.2018 року серії БР № 634297 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за ч.1 ст.121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 64200, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

Відповідач: поліцейський СРПП Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області Караченцев Микола Іванович , місцезнаходження: 64200, Харківська область м. Балаклія вул. Жовтнева буд. 33.

Суддя В.Б.Храмцов