Справа № 805/2470/18-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 р. Справа№805/2470/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні до пільгового стажу, якій надає право на призначення пенсії за ч.1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ, часу роботи з 13.05.1994 року по 01.03.1996 року - гірником підземним з повним робочим днем в Куйбишевському шахтобудівельному управлінні №3 Треста Донецьквуглебуд;

- скасувати рішення відповідача №577 від 13.03.2018 року про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ у звязку із недостатністю пільгового стажу роботи;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, та зарахувати до пільгового стажу, що надає право на пенсію відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду роботи з 13.05.1994 року по 01.03.1996 року - гірником підземним з повним робочим днем в Куйбишевському шахтобудівельному управлінні №3 Треста Донецьквуглебуд;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.;

- зобовязати відповідача подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови у строк один місяць з дня отримання постанови після набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням відповідача йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через неможливість проведення перевірки документів, які підтверджують пільговий стаж та знаходяться на території непідконтрольній українській владі. Вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його право на отримання пенсійного забезпечення відповідно до чинного законодавства.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні відмовити. Посилається на те, що при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач діяв правомірно та в межах повноважень з наступних підстав.

Позивачем не було надано довідок про підтвердження пільгового стажу до заяви про призначення пенсії. Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області не має можливості перевірити спірний період, оскільки ШБУ №15 та Куйбишевське ШБУ №3 фактично перебуває на тимчасово окупованій території України, у звязку з чим, відповідач не може здійснити перевірку поданих позивачем документів.

Також зазначено, що період з 13.05.1994 року по 01.07.1994 року не можливо зарахувати до пільгового стажу позивача, оскільки відповідно до запису в трудовій книжці №4 позивач був прийнятий на роботу «доставщиком кріпильних матеріалів в шахту 3 розряду (поверхня)», тобто працював на поверхні.

Стосовно вимоги позивача щодо надання суду звіту про виконання судового рішення зазначає, що органи Пенсійного фонду України намагаються самостійно виконувати судові рішення одразу після їх надходження, отже вказана вимога позивача є зайвою.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВВ № 182181, є громадянином України (а.с. 11).

07.03.2018 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледарі Донецької області із заявою про призначення пенсії на за віком згідно ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення (а.с. 33-34). До заяви позивачем були додані такі документи:

- заява;

- копія трудової книжки;

- довідка про пільговий характер роботи №107 від 07.03.2018 року від ДП «Шахта ім. М.С. Сургая»;

- копію диплома;

- копію паспорта.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області від 13.03.2018 року відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії, у звязку відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с. 18).

Як вбачається зі змісту спірного рішення, відповідач не зарахував до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи позивача в ШБУ №15 з 07.10.1993 року по 04.04.1994 року, та в Куйбишевському ШБУ №3 з 13.05.1994 року по 01.03.1996 року, у звязку з тим, що підприємства фактично знаходяться на непідконтрольній українській владі території та реєстраційні дії щодо змін місцезнаходження на підконтрольній українській владі території не здійснювались, тому встановити факт роботи на цих підприємствах неможливо.

Предметом розгляду у цій справі є період роботи позивача в Куйбишевському ШБУ №3 з 13.05.1994 року по 01.03.1996 року.

Як вбачається з трудової книжки позивача серії БТ-І №8257740 (а.с. 13-17) у спірний період позивач працював:

- з 13.05.1994 року по 01.07.1994 року в якості доставщика кріпосних матеріалів в шахту 3 розряду (поверхня);

- з 01.07.1994 року по 01.03.1996 року в якості гірника 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття відповідачем спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом 6 ст. 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, яка визначає особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

За правилами ч.1 ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційне наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (абз.1, 2, 5 п.20 Порядку).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (п.2 Порядку №18-1).

Відповідно до п.11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

З системного аналізу наведених норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не врахував період роботи позивача в Куйбишевському ШБУ №3 з 13.05.1994 року по 01.03.1996 року, оскільки, як вбачається з трудової книжки позивача, у спірний період останній працював повний робочий день на поверхні та під землею, що дає право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на підставі ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказані записи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства, ніяких дефектів записів трудова книжка не містить. Отже, у суду не виникає сумнівів, що позивач у спірній період працював повний робочий день під землею, що дає право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на підставі статті ч. 1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З спірного рішення вбачається, що підставою для відмови в призначені пенсії на пільгових умовах є неможливість проведення перевірки достовірності документів щодо підтвердження пільгового характеру роботи позивача, суд з цих підстав зазначає наступне.

За положенням ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно до п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Суд зазначає, що за вимогами чинного законодавства, неможливість проведення перевірки правомірності видачі довідки не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Стосовно посилання відповідача у відзиві на те, що період з 13.05.1994 року по 01.07.1994 року не можливо зарахувати до пільгового стажу позивача, оскільки відповідно до запису в трудовій книжці №4 позивач був прийнятий на роботу «доставщиком кріпильних матеріалів в шахту 3 розряду (поверхня)», тобто працював на поверхні. Суд відхиляє зазначений довід відповідача, посилаючись на наступне.

Суд зазначає, що у ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

У вказаній нормі закону чітко визначено, що не залежно від віку мають право на пенсію працівники не лише зайняті повний робочий день на підземних, а і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин).

Також відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, робітники (20101000) відкритих гірничих робот і робот на поверхні, а саме (2010100а-11891) постачальники кріпильних матеріалів у шахту.

Як вже зазначалось судом та підтверджено матеріалами справи, позивач з 13.05.1994 року по 01.07.1994 року працював «доставщиком кріпильних матеріалів в шахту 3 розряду (поверхня)», тобто відповідно до норм чинного законодавства зазначений період повинен бути включений до пільгового стажу позивача.

Крім того суд не приймає до уваги вказаний довід представника відповідача, викладений у відзиві на адміністративний позов, оскільки у спірному рішенні відсутні вказані підстави.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює, а тому рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, а спірний стаж зарахуванню до пільгового стажу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій субєкта владних повноважень протиправним та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_2 пенсії, відповідач має враховувати висновки рішення в даній адміністративній справі щодо наявності підтвердження пільгового стажу позивача.

Щодо вимог позивача про зобовязання відповідача подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови у строк один місяць з дня отримання постанови після набрання судовим рішенням законної сили встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Частиною ч. 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов'язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд до ходить висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд відповідно до ч.1 ст.139 КАС України присуджує стягнути судові витрати з оплати судового збору у розмірі 704,80 грн., здійснені ОСОБА_2, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області.

За нормами ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 263 КАС України суд розглядає справи у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серії ВВ № 182181, адреса: 85670, АДРЕСА_1) до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області (, юридична адреса: 85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Трифонова, буд. 38А) про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу, якій надає право на призначення пенсії за ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ, часу роботи з 13.05.1994 року по 01.03.1996 року - гірником підземним з повним робочим днем в Куйбишевському шахтобудівельному управлінні №3 Треста Донецьквуглебуд.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області № 577 від 13.03.2018 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ у звязку із недостатністю пільгового стажу роботи.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, та зарахувати до пільгового стажу, що надає право на пенсію відповідно до ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, періоду роботи з 13.05.1994 року по 01.03.1996 року - гірником підземним з повним робочим днем в Куйбишевському шахтобудівельному управлінні №3 Треста Донецьквуглебуд.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області (, юридична адреса: 85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Трифонова, буд. 38А) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії ВВ № 182181, адреса: 85670, АДРЕСА_1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Повний текст рішення складений та підписаний 14 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Загацька Т. В.