Справа № 803/656/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року ЛуцькСправа № 803/656/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача Ємчика Р.І.,

представника відповідача Антонюка І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» (ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ», позивач) звернулося з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (Офіс великих платників податків ДФС, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 січня 2018 року №, яким за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних застосовано штраф у загальній сумі 101854,80 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вказане рішення прийняте на підставі акта від 19 грудня 2017 року №386/28-10-48-06/37821544 камеральної перевірки ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» з питань дотримання вимог статті 201 Податкового кодексу України щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01 по 31 жовтня 2017 року. Позивач із рішенням не погоджується та вважає, що воно суперечить положенням чинного законодавства та фактичним обставинам.

Так позивач вказує, що при реєстрації 20 і 27 жовтня 2017 року податкових накладних отримав квитанції про відмову у реєстрації податкових накладних з причини «можливого припинення дії договору про визнання електронних документів».

Проте позивач зауважує, що підстав для розірвання в односторонньому порядку укладеного договору про визнання електронних документів на момент виникнення спірних правовідносин не існувало. Повідомлення про припинення дії даного договору від відповідача не надходило.

Позивач звертався до Офісу великих платників податків ДФС з листами, в яких зазначав про неможливість подання електронної звітності та реєстрації податкових документів у зв'язку із нібито припиненням дії договору про визнання електронних документів. Будь-які пояснення від відповідача на ці листи не надійшли. Разом з тим, підприємство здійснило спроби укласти новий договір про визнання електронних документів, проте отримало квитанції про те, що діє договір про визнання електронних документів від 11 листопада 2016 року №111120162.

Також позивач стверджує, що 15 листопада 2017 року о 20:58-20:59 у встановленому порядку у межах операційного дня надіслав для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних ряд податкових накладних (від 24 жовтня 2017 року №212, від 31 жовтня 2017 року №656, №659, №661, №663, №666, №667, №668, №669, №670). Однак протягом операційного дня квитанції про прийняття/неприйняття вказаних податкових накладних він не отримав.

Позивач вважає, що у такому випадку за правилами абзацу 13 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ці накладні вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оскільки, як вважає позивач, з його боку дотримано правил реєстрації податкових накладних, тому притягнення його до відповідальності за порушення строків їх реєстрації є протиправним.

Вважає, що за таких обставин порушення строків реєстрації податкових накладних відбулося не з його вини, відтак підстави для притягнення його до відповідальності за пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України відсутні.

Ухвалою від 06 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).

У відзиві на позов представник відповідача позовні вимоги заперечує (а.с.61-66). В обґрунтування своєї позиції вказав, що камеральною перевіркою, проведеною Офісом великих платників податків ДФС щодо дотримання строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» за період з 01 по 31 жовтня 2017 року було встановлено, що ряд податкових накладних зареєстровано з порушенням законодавчо встановлених строків. Відповідальність за таке податкове правопорушення передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. Тому податковим повідомленням-рішенням від 05 січня 2018 року № до ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» застосовано штрафні (фінансові) санкції за вказане правопорушення у сумі 101854,80 грн.

Представник відповідача також зазначив, що при виході працівниками Луцького відділу Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС за юридичною адресою ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» для проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 17 жовтня 2017 року №2302, було встановлено відсутність генерального директора Корецького С.Ф., який з 18 жовтня 2017 року вибув у службове відрядження на 6 календарних днів у місто Мілан (Італія).

З метою уникнення несанкціонованого використання електронного цифрового підпису керівника підприємства, 20 жовтня 2017 року було призупинено дію договору про визнання електронних документів із ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ».

10 листопада 2017 року товариство подало новий договір про визнання електронних документів, який було підтверджено 15 листопада 2017 року. Отже, з 15 листопада 2017 року позивачу було відомо про факт визнання електронних документів, а тому податкові накладні 16-17 та 24 листопада 2017 року були зареєстровані з порушенням граничних строків.

З наведених підстав представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові.

У судовому засіданні представник відповідача позов заперечує та просить у задоволенні позову відмовити з наведених у відзиві підстав.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з таких мотивів і підстав.

Судом встановлено, що 19 грудня 2017 року Офісом великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» з питань дотримання вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01 по 31 жовтня 2017 року, за результатами якої складено акт №386/28-10-48-06/37821544 (далі - акт камеральної перевірки).

Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме, недотримання ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01 по 31 жовтня 2017 року. Відповідальність платника передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

У випадку встановлення факту вчинення платником податку порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних контролюючий орган відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України та положень пункту 2 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, складає податкове повідомлення-рішення за формою «Н» - за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 Податкового кодексу України (додаток 13 до зазначеного Порядку).

За наслідками камеральної перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення від 05 січня 2018 року №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 101854,80 грн., з них за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість 50833,91 грн. - у розмірі 10%, що становить 5083,40 грн.; за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних від 16 до 30 днів на суму податку на додану вартість 483856,98 грн. - у розмірі 20% від суми податку на додану вартість, що становить 96771,40 грн. (а.с.7).

Податкове повідомлення-рішення від 05 січня 2018 року № прийняте відповідачем як суб'єктом владних повноважень, а тому воно підлягає перевірці на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню як акту індивідуальної дії, суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення в частині нарахування позивачу штрафних санкцій у сумі 68547,66 грн., в іншій частині нарахування штрафних санкцій є правомірним.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Як визначено пунктом 5 Порядку №1246 (тут і надалі у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №341), податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 12-15 вказаного Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Як встановлено судом, 20 жовтня 2017 року позивач направив в електронному форматі податкові накладні від 09 жовтня 2017 року № 102, №103, №104, №105, № 106; від 10 жовтня 2017 року №88, №107, №108 та 27 жовтня 2017 року - податкову накладну від 01 жовтня 2017 року №254 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказаний факт підтверджено копіями квитанцій, які є в матеріалах справи (а.с.52-60).

Граничний строк реєстрації вказаних податкових накладних - по 31 жовтня 2017 року.

Отже, у межах строку для реєстрації податкові накладні подані позивачем для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, як видно із матеріалів справи, зокрема, з акта камеральної перевірки, ці накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних лише 24 листопада 2017 року, тобто, з порушенням граничного строку їх реєстрації.

20 та 27 жовтня 2017 року під час реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» отримувало квитанції про доставку документів до ДФС, однак ці документи не прийняті з причин «Можливо, припинено дію договору про визнання електронних документів». Також у квитанціях зазначалося про порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засоби телекомунікаційного зв'язку, затвердженого наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року №233.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що між ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» та Львівським управлінням Офісу великих платників податків ДФС був укладений договір №111120162 про визнання електронних документів від 11 листопада 2016 року.

Зважаючи на неможливість зареєструвати податкові накладні у зв'язку із припиненням дії договору про визнання електронних документів, ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» 23 жовтня 2017 року здійснило спробу укласти новий договір, однак отримало квитанцію №1, згідно із якою документ не прийнято у зв'язку із тим, що діє договір про визнання електронних документів від 11 листопада 2016 року №111120162 (а.с.20). Ще одну спробу укласти новий договір позивач здійснив 06 листопада 2017 року (а.с.23-25). Однак документ не прийнято з тих самих підстав, що і 23 жовтня 2017 року. Як з'ясовано у судовому засіданні, повідомлення про причини припинення дії договору позивачу не надходили (відповідач цю обставину не спростував). В свою чергу, позивач звертався до відповідача з проханням відновити прийом електронних документів та реєстрацію податкових накладних (а.с.13-16).

У відзиві на позов та у судовому засіданні представник відповідача пояснив, що у зв'язку із наявною інформацією про перебування у закордонному відрядженні керівника ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» та з метою уникнення несанкціонованого використання електронного цифрового підпису 20 жовтня 2017 року було призупинено дію договору від 11 листопада 2016 року №111120162 (а.с.107).

На час вчинення вказаних дій, зокрема, надіслання для реєстрації в електронному форматі податкових накладних, загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису та укладення договору про визнання електронних документів визначала Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року №233 (далі - Інструкція №233, чинна до 15 листопада 2017 року).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №233 визначено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу криптографічного захисту інформації (КЗІ), керуючись цією Інструкцією та договором.

Таким чином, обов'язковою умовою виконання вимог Податкового кодексу України в частині реєстрації податкових накладних є наявність договору про визнання електронних документів, укладеного між платником податків та контролюючим органом.

Вказаною Інструкцією №233 затверджений примірний договір про визнання електронних документів згідно із пунктами 4, 5 розділу 6 «Строк дії Договору» встановлено, що орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації. У разі припинення дії Договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Відповідач не заперечує, що договір від 11 листопада 2016 року №111120162 був чинний до 10 листопада 2017 року (з цього часу втратив чинність у зв'язку із закінченням дії посиленого сертифікату відкритого ключа, сформованого акредитованим центром сертифікації ключів, директора ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» - а.с.107.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції №233 підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження електронного цифрового підпису (ЕЦП) платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

З надісланих позивачу квитанцій видно, що подані в електронному вигляді податкові накладні підтверджені ЕЦП посадових осіб, містять посилання на чинний посилений сертифікат ключа від акредитованого центру сертифікації ключів. Невідповідність електронного документа затвердженого формату (стандарту) у квитанціях не встановлена.

Водночас, ні Податковим кодексом України, ні договором про визнання електронних документів не передбачено право чи обов'язок (повноваження) органу ДФС призупиняти дію договору з підстав перебування посадових осіб платника податків у відрядженні та з метою «уникнення несанкціонованого використання цифрового підпису» (як про це вказує у відзиві на позов відповідач).

Письмові вимоги позивача від 06 листопада 2017 року щодо відновлення прийому та визнання електронної звітності та реєстрації податкових накладних залишені без реагування з боку відповідача.

Оскільки граничний строк реєстрації податкових накладних від 01 жовтня 2017 року №254, від 09 жовтня 2017 року № 102, №103, №104, №105, № 106; від 10 жовтня 2017 року №88, №107, №108 - 31 жовтня 2017 року, у межах вказаного строку позивач добросовісно вчиняв дії для реєстрації вказаних накладних, які не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних через протиправне призупинення відповідачем дії договору про обмін електронними документами від 06 листопада 2016 року №111120162, то ці обставини є об'єктивною причиною неможливості виконати встановлений пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України обов'язок щодо реєстрації податкових накладних. Тобто, порушення граничних строків реєстрації податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 342738,30 грн. обумовлене неправомірними діями відповідача.

Згідно з пунктом 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Протиправність діяння обумовлена невиконанням чи неналежним виконанням вимог, встановлених законом. Відповідальність за діяння можлива лише у разі, якщо на особу покладено обов'язок діяти у певний ситуації у визначений спосіб. Відсутність вини платника податків унеможливлює можливість притягнення до відповідальності за податкові правопорушення.

Таким чином, застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, можливе лише за наявності безпосередньої його вини.

Вказана правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №819/777/17, від 30 січня 2018 року у справі №815/2745/17.

Отже, притягнення позивача до відповідальності за таких обставин з накладенням на нього штрафу у розмірі 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначену у податкових накладних, порушує принцип діяти пропорційно та добросовісно з боку суб'єкта владних повноважень - відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що новий договір про визнання електронних документів №101120172, надісланий позивачем 10 листопада 2017 року, був визнаний відповідачем 15 листопада 2017 року (а.с.94-96; 107). Надіслання позивачем вказаних вище податкових накладних 15 листопада 2017 року мало б наслідком порушення строків реєстрації податкових накладних, однак вплинуло б на розмір штрафу (10 відсотків замість 20 відсотків). Разом з тим, до повноважень суду не належить приймати рішення про визначення чи зміну розміру штрафу.

Суд встановив факт безпідставного призупинення відповідачем діючого договору про визнання електронних документів, що призвело до несвоєчасної реєстрації платником податків податкових накладних від 01 жовтня 2017 року №254, від 09 жовтня 2017 року № 102, №103, №104, №105, № 106; від 10 жовтня 2017 року №88, №107, №108, і цього достатньо для визнання податкового повідомлення-рішення від 05 січня 2018 року № про застосування штрафу у розмірі 20 відсотків (або 68547,66 грн.) протиправним.

Водночас, вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що застосування до ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України штрафу у сумі 33307,14 грн. відповідає нормам чинного законодавства.

Так позивач не надав доказів, що своєчасно вчиняв дії щодо реєстрації шістнадцяти податкових накладних: від 01 жовтня 2017 року №194, №197, №200, №205, №207, №208, №233, №236; від 02 жовтня 2017 року №317; від 12 жовтня 2017 року № 95, №96, №109, №110; від 13 жовтня 2017 року №111, №157, №158 на загальну суму податку на додану вартість 141118,68 грн. Граничний строк їх реєстрації також сплинув 31 жовтня 2017 року.

Зазначені податкові накладні зареєстровані 24 листопада 2017 року, тобто, із затримкою їх реєстрації на 24 календарних дні, що має наслідком застосування штрафу у розмірі 20 відсотків згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, а податкова накладна від 02 жовтня 2017 року №317 - 16 листопада 2017 року (термін затримки реєстрації становить 16 календарних днів і має наслідком застосування штрафу у розмірі 10 відсотків).

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що якби ці накладні і були надіслані для реєстрації у вказаний строк, то також не були б прийняті з причини «можливого припинення дії договору про визнання електронних документів».

Разом з тим, доводи сторін не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Суд приймає для оцінки докази. Докази про вчинення позивачем як платником податків активних дій для своєчасної реєстрації названих податкових накладних суду не надано. Відтак, відсутні підстави вважати, що у даному випадку відсутня вина позивача щодо несвоєчасної їх реєстрації, а також що реєстрація відбулася пізніше встановленого строку з незалежних від позивача причин.

Також судом встановлено, що податкова накладна від 31 жовтня 2017 року №710 на суму податку на додану вартість 0,17 грн. зареєстрована фактично 17 листопада 2017 року. Граничний строк її реєстрації - 15 листопада 2017 року. Доказів щодо надіслання цієї накладної у вказаний строк позивач не надав і не спростував наявність своєї вини у несвоєчасній реєстрації.

Перевіряючи обставини реєстрації податкових накладних від 31 жовтня 2017 року №659, №661, №663, №656, №666, №667, №668, №669, №670 на загальну суму податку на додану вартість 50833,64 грн., суд встановив, що ці накладні надсилалися позивачем для реєстрації 15 листопада 2017 року - в останній день спливу граничного строку на реєстрацію.

На вказану дату діяв новий договір про обмін електронними документами від 10 листопада 2017 року №101120172.

З квитанцій, що надіслані позивачу в електронному вигляді у текстовому форматі, вбачається, що ці документи доставлено до центрального рівня ДФС 15 листопада 2017 року о 23:03-23:04 (а.с.42-51). Документи не прийнято відповідно до пункту 3 Порядку №1246: операційний день для реєстрації документів триває щодня з 0 до 23 год.

15 листопада 2017 року набрав чинності Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року №557, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за №959/30827 (далі - Порядок №557). Водночас, втратила чинність Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку №233.

У розумінні вказаного порядку податкові накладні є електронними документами, які створені в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису, складення, та/або подання, та/або надіслання яких передбачається Податковим кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання Кодексу, та/або пов'язане з реалізацією прав та обов'язків платника та/або контролюючих органів згідно із нормами Кодексу, та подаються у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку.

Згідно з пунктами 8-9 Порядку №557 у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка. Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Як встановлено пунктами 11 Порядку №557, перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі. Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

За змістом пункту 1 Порядку №557 перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання; друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа

Відповідно до абзацу десятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Суд уже зазначав, що позивачу надійшли квитанції з датою 15 листопада 2017 року про неприйняття податкових накладних від 31 жовтня 2017 року №659, №661, №663, №656, №666, №667, №668, №669, №670. Ці податкові накладні отримані 15 листопада 2017 року у період з 23:03-23:04 год. Саме ці дата і час, зафіксовані у квитанції, є датою та часом надання податкової накладної в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику відповідно до абзацу десятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу, пункту 1 Порядку №557.

Ці документи не прийняті, оскільки операційний день для реєстрації документів триває з 0 до 23 години.

Такі квитанції про неприйняття податкових накладних сформовані за результатами їх автоматизованої перевірки як електронних документів, у тому числі на предмет дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку, як це визначено пунктом 12 Порядку №1246.

Пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України безпосередньо не містить вимог до порядку реєстрації податкових накладних, однак встановлює, що Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Прийняття до Реєстру податкових накладних лише у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200- 1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, а також Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку, обумовлено пунктом 5 Порядку №1246.

І Порядком №1246, і Порядком №577 встановлено правило про прийняття податкових накладних для реєстрації протягом операційного дня.

Операційний день - частина дня, протягом якої за наявності технічної можливості здійснюється електронний документообіг (пункт 1 Порядку №577). Операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває з 0 до 23-ї години (пункти 1, 3 Порядку №1246).

Отже, законодавством передбачено, що датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції, яка є підтвердженням прийняття, неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної. При цьому, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та Порядком №1246 щодо термінів надіслання податкових накладних - протягом операційного дня, який триває щодня з 0 до 23-ї години.

У даному випадку, на думку суду, позивач не виконав умови надання для реєстрації протягом операційного дня податкових накладних від 31 жовтня 2017 року №659, №661, №663, №656, №666, №667, №668, №669, №670, граничний строк реєстрації яких закінчився 15 листопада 2017 року і визначається межами операційного дня.

Суд не вважає належним доказом протокол з автоматизованої програми «M.E.Doc», наданий позивачем у підтвердження тієї обставини, що податкові накладні надіслані ним до ДФС 15 листопада 2017 року у межах операційного дня у період з 20:58 по 20:59 год. (а.с.25-34). Інформація щодо дати та часу відправлення електронного звіту залежить від системних налаштувань дати та часу на комп'ютері, з якого проводиться відправлення документу та фіксується в протоколі подій. Після отримання документа контролюючим органом, формується повідомлення про доставку, в якому зазначається дата, ім'я файла та час доставки електронного звіту на поштову скриньку ДФС України. Дана інформація зазначається у вкладці «Доставлено до ДФС» на панелі стану документа.

При цьому позивач, встановивши невідповідність часу прийняття податкових накладних від 31 жовтня 2017 року №659, №661, №663, №656, №666, №667, №668, №669, №670 із квитанцій, отриманих 16 листопада 2017 року (умови їх надіслання наступного робочого дня визначені пунктом 9 Порядку №557), спір у порядку, встановленому пунктом 5 договору про обмін електронними документами, не вирішував.

Зокрема, пунктом 5 договору, укладеного між сторонами у справі, від 10 листопада 2017 року №101120172, встановлено, що у разі виникнення спірних питань, пов'язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді та часом їх відправлення, зацікавлена сторона договору направляє іншій стороні письмове повідомлення з обґрунтуванням причини своєї вимоги та зазначенням дати і номера електронного документу, що є предметом спору.

Фактично ці податкові накладні зареєстровані лише 24 листопада 2017 року, тобто, з порушенням граничного стоку для їх реєстрації. Суду не надано доказів, що позивач з належною обачністю вчинив усі дії для реєстрації цих накладних у вказаний строк і що його вина при цьому відсутня. З наведених причин застосування штрафу у розмірі 10 відсотків за затримку реєстрації зазначених податкових накладних від 2 до 9 днів є правомірним.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин, перевірених доказами, та аналізу норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що викладені в акті перевірки від 19 грудня 2017 року №386/28-10-48-06/37821544 висновки контролюючого органу знайшли своє підтвердження в ході з'ясування обставин у справі по суті частково, а тому позов належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 січня 2018 року № в частині застосування штрафу у сумі 68547,66 грн., в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Оскільки суд задовольняє позов частково, то відповідно до вимог частини третьої статті 139, статей 244, 246 КАС України слід присудити на користь позивача здійснені ним і документально підтверджені судові витрати (судовий збір, сплачений згідно з платіжним дорученням від 04 квітня 2018 року №559) пропорційно до задоволених вимог - 1185,83 грн. (або 67,3% від задоволених вимог).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кременецька, будинок 38, ідентифікаційний код юридичної особи 37821544) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11г, ідентифікаційний код юридичної особи 39440996) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 05 січня 2018 року № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» штрафу у сумі 68547,66 грн. (шістдесят вісім тисяч п'ятсот сорок сім грн. 66 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судові витрати у сумі 1185,83 грн. (одна тисяча сто вісімдесят п'ять грн. 83 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повне судове рішення складено судом 15 травня 2018 року