Справа № 9901/466/18
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2018 року

Київ

справа №9901/466/18

адміністративне провадження №П/9901/466/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Берназюка Я.О.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М, Гриціва М.І., Мороз Л.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Погребняка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 9901/466/18

за позовом ОСОБА_3

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів

про визнання протиправним та скасування рішення № 35-дп18 від 24 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

05 березня 2018 року ОСОБА_3 (далі за текстом - позивач) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції, з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі за текстом - КДКП або відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 24 січня 2018 року № 35-дп18 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3.» (далі за текстом - Рішення № 35-дп18).

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Позивач не погоджується з висновками відповідача, які покладені в основу Рішення № 35-дп18, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а також вбачає відсутність в своїх діях ознак дисциплінарного проступку. Позивач позовні вимоги обґрунтовує наступним.

В ході дисциплінарного провадження не отримано жодних доказів, які б достовірно вказували, що позивач, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом. Тому, у відповідача відсутні підстави стверджувати, що позивач вчинив таке діяння, крім того, такі твердження повністю спростовуються постановами Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2017 року та 13 жовтня 2017 року. Також, згідно з висновком щодо результатів медичного огляду, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 005626, складеного 31 липня 2017 року за особистим зверненням позивача, у останнього не виявлено жодних ознак сп'яніння. Твердження відповідача щодо встановлення у діянні позивача ознак дисциплінарного проступку, у частині нецензурного висловлювання на адресу працівників патрульної поліції та спроби втекти із місця події, не відповідають дійсності, оскільки із матеріалів дисциплінарного провадження вбачається, що опір працівникам патрульної поліції, який КДКП розцінює як спробу втечі, полягав у ненаданні можливості поліцейським силоміць заштовхати позивача до патрульного автомобіля, а нецензурні висловлювання (2 нецензурні слова) були висловлення в якості обурення ситуацією і в жодному разі не були адресовані в сторону працівників патрульної поліції. Такі висловлювання були повністю спровоковані конфліктною ситуацією, агресивною поведінкою працівників патрульної поліції та явно незаконними діями, що в свою чергу супроводжувались нецензурними образами в сторону самого позивача. Враховуючи обставини та обстановку, при яких позивачем допущено використання 2 нецензурних слів, позивач вважає їх малозначними та такими, що самостійно не можуть слугувати підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності. Така поведінка позивача була зумовлена незаконними діями працівників патрульної поліції, протиправність яких чітко встановлена рішенням суду від 13 жовтня 2017 року. Крім того, згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № І262/ж від 02 серпня 2017 року у ОСОБА_3 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден та синців, спричинені тупим предметом (предметами і могли утворитись 31 липня 2017 року). На думку позивача його дії були спрямовані виключно на захист своїх законних прав та інтересів, а також честі і гідності, перш за все, як громадянина, а не прокурора, тому підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за вказані дії відсутні. Позивач вважає Рішення № 35-дп18 необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню і через те, що дисциплінарна скарга за підписом прокурора м. Києва Говди Р.М. про вчинення дисциплінарного проступку прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3 була подана на підставі Висновку службової перевірки стосовно позивача від 13 жовтня 2017 року, та в подальшому цей Висновок був покладений в основу рішення КДКП, при цьому такий висновок, на думку позивача, являється завідомо незаконним та недійсним.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, аналогічних тим, що їх викладено в позовній заяві, просив позов задовольнити.

КДКП у відзиві проти адміністративного позову від 16 квітня 2018 року не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. Свою позицію КДКП обґрунтувала наступним. Мотиви, якими керувалася КДКП, оцінюючи тим або іншим чином певні обставини дисциплінарного провадження, докладно викладені в Рішенні № 35-дп18. В рішенні КДКП містяться доводи, в чому полягає склад дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», з боку позивача та зазначено конкретні докази, що підтверджують факт вчинення ним дисциплінарного проступку. Зокрема, діяння позивача у частині нецензурного висловлювання на адресу працівників поліції та спроби втекти із місця події містить ознаки дисциплінарного проступку, оскільки він порушив вимоги частини третьої статті 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, згідно з якою прокурор зобов'язаний поза службою поводити себе коректно і пристойно, та статтю 22 цього ж кодексу, згідно з якою у взаємовідносинах із співробітниками правоохоронних органів працівник прокуратури зобов'язаний бути коректним, тактовно та виважено виявляти вимогливість і принциповість, що базуються на вимогах закону. У зв'язку із чим, КДКП дійшла висновку, що у діях позивача наявні ознаки дисциплінарного правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» - одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, що полягає у некоректній поведінці при затриманні поліцією. При визначенні виду дисциплінарного стягнення КДКП враховано характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини та інші обставини і вирішено, що накладення на прокурора ОСОБА_3. найменш суворого виду дисциплінарного стягнення - догани є найбільш пропорційним вчиненому ним проступку.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав таку позицію з підстав, аналогічних тим, що їх викладено у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

ІІІ. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 березня 2018 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів Верховного Суду у складі: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бучик А.Ю., Гімона М.М., Гриціва М.І., Мороз Л.Л.

23 березня 2018 року Верховний Суд ухвалою відкрив провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення № 35-дп18 від 24 січня 2018 року та призначив справу до судового розгляду на 23 квітня 2018 року о 16.00 год., який був перенесений на 07 травня 2017 року о 09.45 год. через тимчасову непрацездатність судді Верховного Суду Бучик А.Ю.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

Наказом прокуратури міста Києва від 14 грудня 2015 року № 4412к ОСОБА_3 призначено на посаду прокурора місцевої прокуратури № 5 міста Києва з 15 грудня 2015 року, звільнивши його з посади прокурора прокуратури Оболонського району міста Києва.

О1 серпня 2017 року Генеральною інспекцією Генеральної прокуратури України було направлено лист на ім'я Прокурора міста Києва Говді Р.М. з приводу інформації щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння 31 серпня 2017 року працівником Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 Також, в цьому листі повідомлялось про необхідність проведення за вказаним фактом службової перевірки із залученням прокурора відділу запобігання правопорушенням в органах прокуратури управління внутрішньої безпеки Генеральної інспекції (з місцем дислокації в прокуратурі м. Києва) Чоломбитька М.В.

02 серпня 2017 року наказом Прокуратури міста Києва № 114 призначено службову перевірку стосовно факту можливого керування прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що мало місце 31 серпня 2017 року приблизно о 00 год. ЗО хв. по вул. Вільямса, 19/4 в місті Києві. Для проведення зазначеної службової перевірки створено комісію.

13 жовтня 2017 року Прокурором міста Києва затверджено висновок службової перевірки стосовно прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_3 за інформацією про складання відносно нього працівниками поліції протоколів за частиною першою статті 122, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Службовою перевіркою підтверджено факт того, що прокурор київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_3, у порушення вимог Присяги працівника прокуратури, Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, Закону України «Про прокуратуру», керував автотранспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та порушив Правила дорожнього руху (частина друга статті 122 КУпАП), не виконував законні вимоги і розпорядження працівників поліції, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, що не узгоджується з моральними та етичними нормами діяльності прокурора і підриває авторитет органів прокуратури. Вирішено, в тому числі, наступне: за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, та непідкупності органів прокуратури, та грубе порушення правил прокурорської етики ОСОБА_3 відповідно до пунктів 5, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності; внести до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів дисциплінарну скаргу про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_3

25 жовтня 2017 року до КДКП надійшла дисциплінарна скарга Прокуратури міста Києва про вчинення прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_3 дисциплінарного проступку з проханням притягнути прокурора ОСОБА_3. до дисциплінарної відповідальності. У скарзі були зазначені підстави дисциплінарної відповідальності прокурора ОСОБА_3., а саме: вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; грубе порушення правил прокурорської етики.

26 жовтня 2017 року членом КДКП прийнято рішення № 35дп-18, яким відкрито дисциплінарне провадження стосовно прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_3, якому присвоєно № 11/2/4-726дс-222дп-17.

22 грудня 2017 року членом КДКП за результатами перевірки обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі прокуратурою міста Києва, складено висновок про відсутність у діях прокурора ознак дисциплінарних правопорушень, передбачених пунктами 5, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» та запропоновано закрити дисциплінарне провадження № 11/2/4-726дс-222дп-17 стосовно прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_3

24 січня 2018 року КДКП прийнято рішення № 35дп-18 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 міста Києва ОСОБА_3.», яким вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3 за вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді догани. Зазначене рішення направлено на адресу позивача 02 лютого 2018 року засобами поштового зв'язку та вручено 05 лютого 2018 року.

Підставою для прийняття Рішення № 35-дп18 були встановлені КДКП факти і обставини, які, відповідно до цього ж рішення, свідчать про наявність у діях прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3 складу дисциплінарного правопорушення. Зокрема, при розгляді дисциплінарної справи КДКП встановила таке.

Із змісту дисциплінарної скарги КДКП вбачає, що 31 липня 2017 приблизно о 00.30 год. у м. Києві по вул. Ак. Вільямса, 19/4 працівниками Управління патрульної поліції у м. Києві, у зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху, зупинено автомобіль марки «Honda Accord», який належить прокурору ОСОБА_3 У подальшому останній під час спілкування з працівниками поліції відмовився від проходження освідування на предмет вживання алкоголю з допомогою пристрою «ДРАГЕР АЛКОТЕСТ 6820», у зв'язку з чим його було доставлено у заклад охорони здоров'я. Згідно з висновком лікаря-нарколога ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння. За вчинення вказаних адміністративних правопорушень працівником поліції стосовно ОСОБА_3 було складено відповідні адміністративно-процесуальні документи за частиною першою статті 122 та частиною першою статті 130 КУпАП. Згідно висновку службової перевірки прокурор ОСОБА_3., у порушення вимог Закону України «Про прокуратуру», Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, а також Присяги працівника прокуратури, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та порушив Правила дорожнього руху, а також не виконував законні вимоги та розпорядження працівників поліції, висловлюючись на їх адресу нецензурною лайкою, що свідчить про вчинення ним дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 5, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру».

Під час дисциплінарного провадження КДКП встановлено, що згідно з висновком службової перевірки від 13 жовтня 2017 року стосовно прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3 31 липня 2017 року приблизно о 00.30 год. працівниками УПП у м. Києві на вул. Ак. Вільямса біля буд. № 19/4 у зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки «Honda Accord», р.н.з. (Конфіденційна інформація). Під час спілкування з працівниками поліції водій ОСОБА_3 мав явні ознаки алкогольного сп'яніння та відмовлявся від проходження тесту з допомогою пристрою «ДРАГЕР АЛКОТЕСТ 6820». У зв'язку з цим, його було доставлено до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», де за результатами медичного огляду такий стан було підтверджено. Крім того, ОСОБА_3 поводився зухвало, висловлювався брутальною лайкою та не підкорявся законним вимогам та розпорядженням працівників поліції. При цьому у розмові з патрульними поліцейськими ОСОБА_3 підтвердив, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки. За вчинення вказаних адміністративних правопорушень працівником патрульної поліції стосовно ОСОБА_3 31 липня 2017 року складено відповідні адміністративно-процесуальні документи.

Під час здійснення дисциплінарного провадження встановлено, що ОСОБА_3 надав письмові пояснення (від 01 вересня 2017 року), згідно з якими підтвердив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року з 21.00 год. він перебував на дні народження у свого друга, за адресою: АДРЕСА_1, куди приїхав на своєму автомобілі марки «Honda Accord» разом із своєю дівчиною. Під час відпочинку він випив приблизно 150 грам вина. Приблизно о 23.00 год. вони поїхали на власному автомобілі додому за адресою: АДРЕСА_2. За кермо сіла його дівчина. Доїжджаючи додому, вона вирішила заїхати у внутрішній двір, перетнувши подвійну суцільну лінію. Заїхавши у двір, вони вийшли з авто та почали йти до під'їзду будинку. В цей час у двір без проблискових маячків заїхав службовий автомобіль патрульної поліції, з якого вийшли двоє поліцейських та попросили підійти до них, на що ОСОБА_3 погодився, але після того як віднесе у квартиру речі, які йому важко тримати. Після того як ОСОБА_3 спустився, поліцейські спитали, чому він перетнув подвійну суцільну лінію, на що він відповів, що можливо хтось і порушив, однак за кермом був не він. Після перевірки документів поліцейський спитав у нього про вживання алкогольних напоїв, на що він відповів, що о 20.00-20.30 год. випив трохи вина, однак для пасажира це не має жодного значення. Після цього на прохання поліцейського ОСОБА_3 перепаркував свій автомобіль вперед приблизно на 50 метрів. Потім ОСОБА_3 зачинив автомобіль і направився в бік під'їзду будинку, однак працівники поліції почали перекривати йому дорогу, намагаючись утримати його, оскільки він щойно керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. При цьому вони вимагали від нього пройти алкотест, на що він відмовився, оскільки був пасажиром. Після тривалих вмовлянь, які чергувались із погрозами, враховуючи пізню пору доби та з метою уникнення конфліктної ситуації, він погодився пройти цей тест. Однак довелося чекати поки інший екіпаж підвезе алкотестер. У подальшому, вже 31 липня 2017 року біля 01.00 год. приїхали два патрульні автомобілі, які привезли алкотестер. Тоді троє працівників поліції чоловічої статі почали вимагати від нього пройти перевірку на алкотестері, або поїхати на освідування у медичний заклад. Коли ОСОБА_3 все ж таки погодився пройти тест, поліцейська на ім'я ОСОБА_13 надала йому тестер із причіпленою трубкою, на що він зауважив, що трубка повинна бути запакована. Після цього ОСОБА_13 надала йому іншу трубку, цілісність упаковки якої, на його думку, була порушена, на що він їй знову вказав. ОСОБА_13 почала кричати, що він відмовляється від проходження тесту, та наказала шукати двох понятих. Надалі, на неодноразові прохання надати нормальний комплект для проходження тесту, його без будь-яких пояснень почали силоміць заштовхувати в один із службових автомобілів, цьому він опирався. Після того, як вже почались погрози застосування спеціальних засобів та фізичної сили, він спробував направитися додому, однак, троє патрульних поліцейських притиснули його до стіни будинку, і він був змушений вириватися щоб віддати свої речі знайомим на імена ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які знімали цю подію на мобільний телефон. Через певний час вийшла дівчина ОСОБА_3, яка намагалася щось пояснити та поговорити з ним, однак їй наказали не втручатися. Після цього працівники поліції заштовхали його у патрульний автомобіль та доставили на медичний огляд у КМНКЛ «Соціотерапія». Під час медичного огляду лікар поміряв тиск, перевірив координацію рухів та оглянув зірниці очей. Також він тричі дув в алкотестер, на що йому сказали, що він не правильно дує. На його прохання здати сечу або кров ніхто не реагував. Про цю подію із лікарні він повідомив у телефонному режимі виконувачу обов'язків керівника місцевої прокуратури Голубу В.Є. та заступнику керівника Котлярову В.В. Потім всі вийшли на вулицю і поліцейські почали складати постанови та протокол. Будь-яких відомостей про місце роботи чи посаду під час інциденту ОСОБА_3 не вказував та службове посвідчення не демонстрував. Протягом всього конфлікту він намагався вести себе стримано, вважає, що його поведінка відповідала обставинам події, яка була спровокована незаконними діями працівників поліції. Окремі нецензурні слова були обуренням самою ситуацією та не були спрямовані в адресу патрульних поліцейських. Розуміє, що навіть за таких обставин, не варто було піддаватись на провокації та стримувати емоції.

Аналогічні пояснення ОСОБА_3 надав і під час засідання КДКП, зауваживши, що жодного адміністративного правопорушення він не вчиняв, оскільки постановою Голосіївського райсуду м. Києва від 18 серпня 2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП стосовно нього закрите у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім цього, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року дії інспектора ОСОБА_16 щодо винесення постанови серії АР № 407295 від 30 липня 2017 року визнано незаконними, а справу закрито у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Під час дисциплінарного провадження встановлено, що дійсно, згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2017 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказане рішення мотивоване тим, що судом не встановлено факту керування ОСОБА_3 автомобілем. Крім цього, згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року дії інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві (далі за текстом - УПП) ОСОБА_16 щодо винесення постанови серії АР № 407295 від 30 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП визнано незаконними, постанову скасовано, а справу закрито у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Із змісту цієї постанови суду вбачається, що доказів керування автомобілем саме ОСОБА_3 УПП у м. Києві не надано. Із відеозаписів, наданих УПП у м. Києві, також не підтверджується, що ОСОБА_3 30 липня 2017 року о 23.50 год. керував автомобілем, оскільки на них відображено подію, яка відбувалася вже 31 липня 2017 року і там він не керував жодним транспортним засобом. Разом із цим судом встановлено, що інспектором поліції у порушення вимог статті 256 КУпАП не було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказується суть правопорушення, обставини, інформація про свідків і потерпілих, якщо такі є. Окремі правопорушення не можуть бути зафіксовані без свідків або без спеціальних технічних засобів, які сертифіковані відповідно до чинного законодавства. Жодних доказів того, що ОСОБА_3 порушив ПДР, суду не надано. Також судом зроблено висновок про те, що інспектором не встановлено особу, яка керувала автомобілем та порушила ПДР, а тому ОСОБА_3 неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, тобто під час вказаної події він навіть не був суб'єктом «інкримінованого» йому адміністративного правопорушення.

Під час перегляду відеозаписів із боді-камер патрульних поліцейських та смартфонів знайомих ОСОБА_3 на засіданні КДКП встановлено, що при спілкуванні із працівниками поліції останній підтвердив, що перетнув на автомобілі подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та вжив перед цим алкогольні напої. Також встановлено, що він відмовлявся від проходження освідування за допомогою алкотестера, вказуючи на розгерметизованість упаковки трубки, відмовлявся їхати для проходження медичного освідування, вчиняв протидію працівникам поліції, які намагалися його посадити до службового автомобіля та вчинив спробу втекти із місця події. При цьому у розмові з патрульними поліцейськими ОСОБА_3 кілька разів допустив нецензурні висловлювання в їхню адресу.

Враховуючи вищевикладене, КДКП дійшла висновку про наявність у діях прокурора ОСОБА_3. ознак дисциплінарного проступку.

КДКП зазначила, що згідно статті 2 Порядку організації роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 13 квітня 2017 № 111, до дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, належать, у тому числі керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмова від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння та ненадання документів, які підтверджують, що прокурор не перебував у такому стані.

Крім того, КДКП визнано, що під час дисциплінарного провадження не здобуто достатніх відомостей, які б достовірно вказували, що прокурор ОСОБА_3., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом, тому відсутні підстави стверджувати, що він вчинив одне з таких діянь. З огляду на це, КДКП вважає, що слід застосувати норму, передбачену статтею 62 Конституції України, згідно з якою усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом із цим КДКП зазначила, що діяння прокурора ОСОБА_3. у частині нецензурного висловлювання в адресу працівників поліції та спроби втекти із місця події, містить ознаки дисциплінарного проступку, оскільки він порушив вимоги частини третьої статті 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, згідно з якою прокурор зобов'язаний поза службою поводити себе коректно і пристойно та статті 22 цього ж кодексу, згідно з якою у взаємовідносинах із співробітниками правоохоронних органів працівник прокуратури зобов'язаний бути коректним, тактовно та виважено виявляти вимогливість і принциповість, що базуються на вимогах закону.

Отже, КДКП дійшла висновку, що у діях прокурора ОСОБА_3. наявні ознаки дисциплінарного правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» - одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

КДКП зазначає, що обставини одноразового грубого порушення правил прокурорської етики прокурором ОСОБА_3. підтверджуються таким доказами: трьома компакт-дисками із відеозаписами із боді-камер патрульних поліцейських та смартфону знайомого ОСОБА_3, на яких зафіксована неетична поведінка останнього; поясненнями інспектора роти УПП ОСОБА_17.; поясненнями інспектора роти УПП ОСОБА_18.; поясненнями інспектора роти УПП ОСОБА_16.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення КДКП враховано характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини та інші обставини.

КДКП при характеристиці дій ОСОБА_3 дійшла до висновку, що вони були вчинені умисно. При цьому «грубість» його дисциплінарного правопорушення є очевидною, оскільки подібне недотримання прокурором правил прокурорської етики не може бути виправдано жодними обставинами.

Таким чином, між сторонами виник спір стосовно законності рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 24 січня 2018 року № 35-дп18 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3.».

Предметом доказування в цій справі є законність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді догани.

V. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, пов'язані з проходженням служби працівниками органів прокуратури, регулюються Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон № 1697-VII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Кодексом професійної етики та поведінки прокурорів, затверджений Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року.

Частиною першою статті 4 Закону № 1697-VII передбачено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Згідно з частиною другою статті 43 Закону № 1697-VII притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не виключає можливості притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом.

Як встановлено частиною першою статті 44 Закону № 1697-VII, дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

У відповідності до частини першої статті 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Стаття 46 Закону № 1697-VII регламентує порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги, зокрема:

Секретаріат Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у день надходження дисциплінарної скарги реєструє її та за допомогою автоматизованої системи визначає члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження (частина перша).

Після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки (частина четверта).

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації скарги (заяви), а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, але не більш як на місяць. До завершення дисциплінарного провадження прокурор не може бути звільнений з посади прокурора у зв'язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням (частина дев'ята).

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення (частина десята).

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (частина одинадцята).

Згідно частини першої статті 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання. Частиною четвертою цієї статті передбачено, що прокурор, який не братиме участі в засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (частина п'ята). Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід (частина шоста).

Приписами статті 48 Закону №1697-VII передбачений наступний порядок прийняття рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора: кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора; член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування; при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення; рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці; копія рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду; рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийняте за результатами розгляду дисциплінарного провадження, оприлюднюється на її веб-сайті у семиденний строк.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 49 Закону №1697-VII на прокурора може бути накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

VI. ОЦІНКА СУДУ

Розглядаючи цю справу, суд оцінює оскаржуване рішення КДКП на відповідність статті 19 Конституції України та статті 2 КАС України, а також вимогам інших законів.

Суд, вивчивши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, дійшов таких висновків.

Підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності визначені в статті 43 Закону України "Про прокуратуру". Однією з підстав є систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Визначальним у розв'язанні даного спору є встановлення обставин щодо наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 43 Закону України "Про прокуратуру", та відповідність застосованого стягнення вчиненому проступку.

У мотивувальній частині оскаржуваного рішення КДКП зазначено, що під час дисциплінарного провадження не здобуто достатніх відомостей, які б достовірно вказували, що прокурор ОСОБА_3., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом, тому відсутні підстави стверджувати, що він вчинив одне з таких діянь.

Разом із цим, в оскаржуваному рішенні КДКП зазначила, що діяння прокурора ОСОБА_3. у частині нецензурного висловлювання на адресу працівників поліції та спроби втекти із місця події, містить ознаки дисциплінарного проступку, оскільки він порушив вимоги частини третьої статті 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, згідно з якою прокурор зобов'язаний поза службою поводити себе коректно і пристойно та статті 22 цього ж кодексу, згідно з якою у взаємовідносинах із співробітниками правоохоронних органів працівник прокуратури зобов'язаний бути коректним, тактовно та виважено виявляти вимогливість і принциповість, що базуються на вимогах закону.

Суд звертає увагу на те, що Кодекс професійної етики та поведінки працівників прокуратури від 28 листопада 2012 року, який затверджено наказом Генерального прокурора України від 28 листопада 2012 року № 123 втратив чинність. На час вчинення позивачем дисциплінарного проступку (31 липня 2017 року) чинним був Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів, затверджений Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року, який містить аналогічні положення щодо поведінки прокурора поза службою та у взаємовідносинах з співробітниками правоохоронних органів, зокрема у частині третій статті 21 та статті 25 цього Кодексу.

Враховуючи аналогічність положень Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури від 28 листопада 2012 року та Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів від 27 квітня 2017 року щодо поведінки прокурора поза службою та у взаємовідносинах з співробітниками правоохоронних органів, суд вважає, що посилання КДКП на положення недіючого Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури не можуть вважатися такими, що неправильно характеризують поведінку позивача або неправильно визначають підставу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки, КДКП у Рішенні № 35-дп18 зазначила що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», а саме: одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Зазначені обставини одноразового грубого порушення правил прокурорської етики прокурором ОСОБА_3. підтверджуються трьома компакт-дисками із відеозаписами із боді-камер патрульних поліцейських, на яких зафіксована неетична поведінка останнього; поясненнями інспектора роти УПП ОСОБА_17.; поясненнями інспектора роти УПП ОСОБА_18.; поясненнями інспектора роти УПП ОСОБА_16.; поясненнями позивача та іншими документами наявними в матеріалах справи.

Суд погоджується із доводами відповідача і вважає, що КДКП дійшла правильного висновку, що у діях прокурора ОСОБА_3. наявні ознаки дисциплінарного правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» - одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Крім того, суд бере до уваги те, що позивач не заперечує того факту, що він нецензурно висловлювався в адресу працівників поліції та спробував втекти із місця події. Зокрема, в письмових поясненнях, наявних в матеріалах справи, від 15 вересня 2017 року на ім'я Генерального прокурора України Луценка Ю.В., відповідач зазначає, що поліцейські, які спочатку притисли його до стіни, наступили своїми ногами на його ноги та почали «шарити по карманах», як йому здалося, в пошуках ключів від авто та документів. На це він різко відбіг, щоб передати гаманець, годинник та ключі від квартири товаришу і був відразу збитий з ніг одним із поліцейських (аркуш 78 додаток 1 тому 1 матеріалів справи № 9901/466/18). Крім того, на запитання М. Чоломбитька, щодо наявності відеозапису 4 про відмову ОСОБА_3 сісти в автомобіль поліції на їх вимогу та висловлювання на адресу працівників поліції брутальною лайкою, відповідач надав таку відповідь: «на цьому епізоді я справді веду себе емоційно, та, якщо чесно, то шкодую і розкаююся за такі вислови, де були присутні нецензурні слова» (аркуші 78-79 додаток 1 тому 1 матеріалів справи № 9901/466/18).

Позивач, в судовому засіданні, не заперечував проти подій, які мали місце у ніч з 30 липня 2017 року на 31 липня 2017 року, однак, вважає, що його дії були спровоковані явно незаконними та протиправними діями працівників патрульної поліції, протиправність яких чітко встановлена рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року. Посилається і на те, що його дії були спрямовані виключно на захист його законних прав та інтересів, а також честі і гідності, перш за все, як громадянина, а не прокурора, тому підставі для притягнення його до дисциплінарної відповідальності відсутні. Крім того, позивач вважає, що вчинені ним дії є малозначними, вчинені без умислу, і не підпадають під визначення (кваліфікацію) одноразового грубого порушення правил прокурорської етики.

Суд, вважає такі твердження позивача безпідставними, оскільки працівники патрульної поліції вчиняли дії при виконанні службових обов'язків, визначених чинним законодавством. Як вбачається з матеріалів справи, причиною конфлікту позивача з працівниками патрульної поліції стало порушення правил дорожнього руху, вчинене водієм автомобіля, власником якого є позивач. У зв'язку із чим, працівники патрульної поліції намагалися з'ясувати обставини порушення Правил дорожнього руху та особу, яка допустила таке порушення. Позивачем не заперечується факт порушення Правил дорожнього руху, однак він стверджує, що за кермом його автомобіля перебував не він, а його дівчина. Тому, суд критично ставиться до тверджень позивача, що він відмовився виконувати явно незаконні вказівки працівників патрульної поліції.

Крім того, суд критично оцінює твердження позивача про те, що Голосіївський районним судом міста Києва було встановлено факт незаконних та протиправних дій працівників патрульної поліції, оскільки, зазначеним рішенням суду встановленні порушення працівником патрульної поліції ОСОБА_16 правил складання постанови серії АР № 407295 від 20 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП і накладення на позивача стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн., але не факт незаконності та протиправності вимог працівників патрульної поліції при з'ясуванні обставин порушення Правил дорожнього руху, які спровокували та могли б пояснити дії позивача щодо невиконання вимог працівників патрульної поліції.

Враховуючи власноручні письмові пояснення відповідача від 15 вересня 2017 року, пояснення працівників поліції та відеоматеріали, наявні в матеріалах справи, суд критично оцінює твердження позивача, викладені в його позовній заяві, а також висловлені в судовому засіданні, про те, що «опір працівникам поліції, який КДКП розцінює як спробу втечі, полягав у ненаданні можливості поліцейським заштовхати і силоміць запхати до патрульного автомобіля позивача, а нецензурні висловлювання (два нецензурні висловлювання) були проявом обурення ситуацією і в жодному разі не були адресовані в сторону працівників патрульної поліції; такі висловлювання були повністю спровоковані конфліктною ситуацією, агресивною поведінкою працівників патрульної поліції та явно незаконними діями, що в свою чергу супроводжувались нецензурними образами в сторону самого позивача; враховуючи обставини та обстановку, при яких позивачем допущено використання нецензурних висловів, вважає їх малозначними та такими, що самостійно не можуть слугувати підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.».

В даному випадку позивач своїми діями порушив норми професійної етики в частині додержання обов'язку щодо недопущення дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс; щодо коректної і пристойної поведінки поза службою; щодо вимог бути коректним, тактовно та виважено виявляти вимогливість і принциповість у взаємовідносинах із співробітниками правоохоронних органів.

Суд вважає, що такі дії позивача суперечать основним принципам, моральним нормам та правилам прокурорської етики, якими повинен керуватися прокурор при виконанні своїх службових обов'язків та поза службою, і завдали шкоди авторитету органів прокуратури та не сприяють зміцненню довіри громадян до них.

Крім того, суд враховує наявні у справі матеріали, та пояснення сторін погоджується також із висновком КДКП про те, що зважаючи на характер дій ОСОБА_3, можна стверджувати про вчинення їх умисно. При цьому «грубість» його дисциплінарного правопорушення є очевидною, оскільки подібне недотримання прокурором правил прокурорської етики не може бути виправдано жодними обставинами.

Суд звертає увагу, що спеціальні вимоги діяльності органів прокуратури випливають з ролі і місця прокуратури в державному механізмі і юридичній системі, зі специфіки її функцій, особливостей правового статусу прокурора. Опанування засад професійної етики є особливо важливим для молодих фахівців, яким бракує життєвого досвіду, професійних вмінь та навичок етичної поведінки, психологічної стійкості до стресових ситуацій та труднощів, як при виконанні своїх службових обов'язків так і поза службою.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність складу дисциплінарного правопорушення в діях позивача, а його твердження про відсутність вини, об'єктивної сторони та причинно-наслідкового зв'язку між його діями та шкідливими наслідками - безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами судової справи.

Позивач стверджує, що в основу Рішення № 35-дп18 покладені висновки, які не знайшли свого підтвердження, про що свідчать постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року та 13 жовтня 2017 року у справі № 752/15946/17, а саме перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння та керування ним транспортним засобом. Однак, таке твердження позивача, на думку суду, є безпідставним, так як, в Рішенні № 35-дп18 відповідачем зазначено, що під час дисциплінарного провадження не здобуто достатніх відомостей, які б достовірно вказували, що прокурор ОСОБА_3., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом, тому відсутні підстави стверджувати, що він вчинив одне з таких діянь. КДКП підкреслила, що саме діяння позивача у частині нецензурного висловлювання в адресу працівників поліції та спроби втекти із місця події - містить ознаки дисциплінарного проступку.

Крім того, суд звертає увагу, що діяння ОСОБА_3, які мали ознаки адміністративного правопорушення (керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, частина перша стаття 130 КУпАП), і були предметом розгляду у справі № 752/15946/17, не є тотожними із діяннями, які мають ознаки дисциплінарного проступку (систематичне або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (нецензурне висловлювання в адресу працівників поліції та спроба втекти із місця події), передбаченого пунктом 6 частини першої статті 43 Закону № №1697-VII) і були підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді догани по справі № 9901/466/18.

Доводи позивача, що Рішення КДКП № 35-дп18 є необґрунтованим і підлягає скасуванню оскільки дисциплінарна скарга від 24 жовтня 2017 року за підписом прокурора міста Києва Говди Р.М. про вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_3 була подана на підставі Висновку службової перевірки від 13 жовтня 2017 року, який містить певні неточності (описки у вступній частині щодо прізвища та ініціалів члена комісії) та деякі, на думку позивача, порушення Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України від 24 вересня 2014 року №104, суд оцінює критично, у зв'язку із тим, що в межах дисциплінарного провадження КДКП були з'ясовані всі обставини одноразового грубого порушення правил прокурорської етики позивачем, та які підтверджуються наявними в справі матеріалами.

Суд наголошує, що порядок відкриття дисциплінарного провадження, проведення перевірки дисциплінарної скарги та прийняття рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів регламентується законом України «Про прокуратуру», а позивачем в позовній заяві не наведено доказів порушень КДКП процедури, передбаченої цим законом.

Крім того, даючи оцінку обставинам цієї справи, суд керується статтею 77 КАС України, де зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд, також вважає безпідставним та необґрунтованим жодними доводами також твердження позивача, що оскаржуване рішення прийняте КДКП з виходом за межі власних повноважень та без урахування усіх обставин справи.

Крім того, суд бере до уваги, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення КДКП враховано характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини та інші обставини. При цьому на прокурора ОСОБА_3. накладено найменш суворий вид дисциплінарного стягнення - догану, яка є найбільш пропорційним вчиненому ним проступку.

Беручи до уваги приписи законодавчих норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку про підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку та співрозмірність застосованого до нього дисциплінарного стягнення з характером вчиненого проступку.

Аналогічні правові позиції щодо дисциплінарної відповідальності прокурорів висловленні в рішеннях Великої Палати Верховного Суду (Постанова від 10 квітня 2018 року у справі № 800/595/17 (П/9901/22/18), суддя-доповідач Золотніков О.С.; Постанова від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), суддя-доповідач Саприкіна І. В.).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Не дають приводів для визнання незаконним Рішення № 35-дп18 також інші зазначені у позовній заяві аргументи позивача, оскільки вони не применшують і не змінюють основних правових висновків та мотивів цього рішення Касаційного адміністративного суду.

Суд, також, звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов'язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що рішення КДКП від 24 січня 2018 року № 35-дп18 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3.» відповідає статті 19 Конституції України, статті 2 КАС України та вимогам інших законів.

Враховуючи викладене вище позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання позову у цій справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5, 22, 241-246, 250, 255, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення № 35-дп18 від 24 січня 2018 року відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Головуючий суддя Я.О. Берназюк

Судді А.Ю. Бучик

М.М.Гімон

М.І. Гриців

Л.Л. Мороз

Повне рішення суду складено 11 травня 2018 року.