Справа № П/811/939/18
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м.Кропивницький Справа № П/811/939/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд

в складі головуючого судді Пасічника Ю.П.

за участю секретаря судового засідання Побочій О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Погребняка О.І.

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Національна поліція України про стягнення одноразової грошової допомоги

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.03.2018р. звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення та не виплаті одноразової грошової допомоги позивачеві;

- зобов'язання відповідача призначити позивачеві одноразову грошову допомогу;

- стягнення з відповідача на користь позивача одноразову грошову допомогу в розмірі 440500 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу в ОВС з 1992 р. по квітень 2013р. У травні 2014р. був призначений у батальйон патрульної служби особливого призначення «Кіровоград», у якому проходив службу до жовтня 2016р. та був звільнений через хворобу унаслідок травим отриманої при виконанні службових обов'язків.

30.10.2015р. у складі БПСПОП «Кіровоград» виконуючи службові обов'язки у м. Сватове Луганської області внаслідок розриву боєприпасу отримав закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку 1 ступеню. За даним фактом було складено акти форми Н-5 та Н-1 та проведено службове розслідування, яким підтверджено обставини отримання травми.

Відповідно до приписів ст.ст.97, 99 Закону України «Про Національну поліцію» та розділу ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016р. №4, позивач вживав заходи з метою отримання одноразової грошової допомоги, але у зв'язку з тривалою бездіяльністю відповідача грошові кошти ним отримані не були, що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідачем, 03.04.2018р. надано відзив на позов, яким вимоги позивача не визнаються повністю з підстав зазначених у відзиві (а.с.49-58).

Третьою особою надано пояснення по справі, та зазначено про необхідність відмови у задоволенні позову (а.с. 108-113).

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті

Частиною 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII передбачено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п.п. «в» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Згідно частин 1, 6 ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров'я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Стаття 101 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII містить вичерпний перелік умов за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.

Наказом МВС України від 11.01.2016р. №4 затверджено Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (надалі - Порядок).

Пунктом 1 розділу І Порядку передбачено, що ці Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т. ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів).

Згідно п. 3 розділу І Порядку поліцейський вважається таким, що виконує службові обов'язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон), у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України "Про міліцію".

Підпунктом 1 п. 4 розділу І Порядку передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського - під час виконання службових обов'язків (пункт 1 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов'язаний з виконанням службових обов'язків, спрямованих на реалізацію повноважень та основних завдань поліції, у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Підпунктом 2 п. 1 розділу ІІ Порядку визначено, що днем виникнення права на отримання ОГД є у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Порядку для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);

4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності);

8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Відповідно до п. 1 розділу ІV Порядку у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України 27.12.2002р. №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в період з 06.02.1992р. по 01.04.2013р. та з 02.06.2014р. по 06.11.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015р. по 29.09.2016р. в Національній поліції (а.с. 60).

В період з 06.10.2015р. по 06.11.2015р. позивач у складі батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджено відповідною довідкою від 06.11.2015р. (а.с.8).

В період виконання службових обов'язків в зоні антитерористичній операції, а саме 31.10.2015р. позивач знаходився в загоні оточення школи №2 в м. Сватове Луганської області. Приблизно о 3 годині ночі від розриву невідомого типу боєприпасу, отримав травму: ЧМТ (забій головного мозку).

За фактом отримання травми було складено акту про нещасний випадок (у тому числі поранення) форми Н-1 та акт розслідування нещасного випадку, що стався 30.10.2015р. о 3 год 00 хв форми Н-5 (а.с.16-20).

Наказом т.в.о. начальника Головного управління національної поліції в Кіровоградській області від 10.03.2016р. №100 було призначено проведення службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень позивачем (а.с.152).

Висновками службового розслідування 25.03.2016р. встановлено, що позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ (30.10.15р. забій головного мозку); посттравматична кіста лівої тім'яної ділянки (в період проходження служби); цефалгічний синдром; помірний лікворно-гіпертензивний синдром; посттравматична енцефалопотія 1-2; церабрастенічний синдром; акустична травма лівого вуха; агронічний синдром отримав 30.10.2015р. в період проходження служби при виконанні службових обов'язків (а.с.21-23).

Висновки службового розслідування підтверджені довідкою від 26.07.2016р. (а.с. 24).

Наслідки тілесних ушкоджень отриманих позивачем підтверджено свідоцтвом про хворобу №349 від 27.09.2016р. (а.с. 25).

Постановою №11 від 01.08.2016р. військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Кіровоградській області» встановлено пов'язаність травми отриманої позивачем з виконанням службових обов'язків (а.с. 15).

Згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії та довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії №183974 від 27.02.2017р., позивачеві було встановлено 3-ю групу інвалідності у зв'язку із травмою пов'язаною з виконання службових обов'язків (а.с.27,28).

Отже, відповідно до положень Порядку (п.п. 2 п. 1 розділу ІІ) позивач з 27.02.2017р. набув право на отримання одноразової грошової допомоги.

Позивач двічі, 07.09.2016р. та 18.04.2017 звертався до відповідача з Заявою (рапорт) про проведення виплати одноразової допомоги (а.с.12,13).

На заяву позивача від 07.09.2016р. було надано відповідь від 16.09.2016р. та повідомлено про відсутність правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги через відсутність нормативно-правового врегулювання вказаного питання (а.с.80).

Суд зазначає про безпідставність вказаної відмови оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги встановлено Законом України «Про Національну поліцію», а відсутність нормативного акту щодо застосування положень цього Закону не скасовує це право.

На заяву позивача від 18.04.2017р. було надано відповідь від 28.04.2017р. та знову фактично відмовлено у виплаті допомоги у зв'язку з тим, що відповідно до положень ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, які отримали втрату працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ, не передбачені (а.с.87).

В даному випадку доводи відповідача також є безпідставними, оскільки згідно абз. 2, 3 п. 15 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію»(в редакції Закону України від 23 грудня 2015 р.) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

В подальшому відповідачем було видано наказ №358 від 02.03.2018р. «Про скасування наказу ГУНП в Кіровоградській області від 10.03.2016р. №100» який був підставою проведення службового розслідування за фактом отримання позивачем тілесних ушкоджень (а.с. 96). Наказ мотивовано проведенням розслідування неналежними органом - комісією ГУНП замість комісією УМВС.

Крім того, відповідачем 14.02.2018р. видано наказ №236 «Про організацію проведення службового розслідування», тобто повторного розслідування за фактом отримання позивачем тілесних ушкоджень (а.с. 95).

28.02.2018р. комісією ГУНП в Кіровоградській області складено висновок службового розслідування, яким матеріали, щодо отримання позивачем 30.10.2018р. тілесних ушкоджень направлено до ліквідаційної комісії УМВС в Кіровоградській області (а.с.97-99).

20.04.2018р. ліквідаційною комісією УМВС в Кіровоградській області, на підставі наказу №1 від 02.03.2018р. (а.с. 127) складено висновок службового розслідування, яким фактично поставлено під сумнів факт отримання позивачем тілесних ушкоджень 30.10.2015р., а висновки розслідування та медична документація направлені до центральної військово-лікарської комісії МВС України з метою перегляду рішення ВЛК ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Кіровоградській області».

Разом з тим, суд вважає, що вищевказані дії відповідача щодо фактичного нівелювання подій, які спричинили отримання позивачем тілесних ушкоджень є протиправними враховуючи наступне.

Пунктом 3.29. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України 27.12.2002р. №1346 передбачено, що контроль за своєчасним і об'єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень.

Ці служби мають право вимагати від керівника складання актів розслідування нещасних випадків Н-5* та актів Н-1* (НТ*), їх скасування та перегляд, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів про охорону праці, або висновок комісії з розслідування нещасного випадку не відповідає обставинам події.

Посадова особа служби державного нагляду за охороною праці має право у разі необхідності (надходження скарги, незгода з висновками розслідування обставин та причин нещасного випадку, поранення або його приховування від розслідування тощо) вимагати проведення розслідування нещасного випадку і видавати обов'язкові для виконання керівником приписи за встановленою формою Н-9* (додаток 7) щодо необхідності складання акта за формою Н-1* та взяття нещасного випадку (у тому числі поранення) на облік.

Тобто, єдиною посадовою особою, яка наділена повноваженнями щодо контролю за своєчасним і об'єктивним розслідуванням нещасних випадків, правом скасування та перегляду актів розслідування нещасних випадків, вимагання проведення розслідування нещасного випадку є посадові особи служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України.

В даному випадку ініціатором проведення повторного розслідування нещасного випадку з позивачем виступив начальник управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку-головний бухгалтер ГУНП в Кіровоградській області О.Д. Матвєєв, особа, яка в розумінні п. 3.29. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України 27.12.2002р. №1346 не уповноважена на вчинення вказаних дій (а.с.92).

Крім того, Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України 27.12.2002р. №1346 взагалі не передбачає можливість скасування висновків службового розслідування та проведення повторних розслідувань.

Для поновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу в розмірі і порядку, передбаченому ст. 97, 99 Закону України «Про Національну поліцію», Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 р. № 4.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018р. становить 1762 грн., отже належна позивачеві одноразова грошова допомога становить 250 х 1762 = 440500грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення понесених витрат на правничу допомогу.

Згідно частин другої та третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини п'ятої зазначеної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи документів, на підтвердження вказаних витрат позивачем та його уповноваженим представником надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 25 грудня 2017 року та додаткова угода (а.с.42,43); ордер (а.с.176); акт приймання-передачі до договору про надання професійної правничої допомоги від 16.03.2018р.(а.с.44), розрахунок до договору про надання професійної правничої допомоги від 16.03.2018р. (а.с.45), квитанція про оплату послуг від 16.03.2018р. (а.с. 46). Згідно зазначених документів позивачем задекларовано понесені витрати на правову допомогу в загальній сумі 8100 грн.

Згідно розрахунку до договору про надання професійної правничої допомоги від 16.03.2018р. до вартості послуг включено підготовка заяви до ГУНП в Кіровоградській області та скарги до НПУ на суму 1000 грн., разом з тим, вказані витрати не пов'язані з розглядом справи в суді, а тому не підлягають відшкодуванню.

Представництво інтересів позивача в судових засіданнях визначено в розмірі 4500 грн. з кількістю годин -3 (4500 : 3=1500 грн. 1 год).

Згідно протоколів судових засідань (а.с.103,183-185,204) кількість годин судових засідань склала - 2год24хв., отже відшкодуванню підлягає 3750грн.

Такими чином, вартість фактичних витрат на правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню становить 6350грн. (600 + 2000 +3750 = 6350).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області (вул. В.Чміленка,41, м.Кропивницький, 25006, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Національна поліція України (вул.Академіка Богомольця,10, м.Київ, 01601, ) - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області щодо не призначення та не виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_4.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області призначити ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу у розмірі 440 500 чотириста сорок тисяч п'ятсот) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_4 понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 6 350 (шість тисяч триста п'ятдесят) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 15.05.2018р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник