Справа № 826/6813/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 травня 2018 року № 826/6813/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області) та просить суд:

- визнати протиправною та незаконною бездіяльність відповідача в частині ненадання відповідного рішення на клопотання від 30 березня 2017 року у встановлений законом термін;

- визнати протиправною та незаконною бездіяльність відповідача в частині ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у орієнтовному розмірі 2 гектари, яка розташована на відстані 300 метрів на схід від села Городище, Білоцерківського району Київської області;

- зобов'язати відповідача винести рішення щодо розгляду клопотання про ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у орієнтовному розмірі 2 гектари, яка розташована на відстані 300 метрів на схід від села Городище, Білоцерківського району Київської області;

- зобов'язати відповідача в порядку статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України надати суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 30 березня 2017 року звернувся до ГУ Держгеокадастру в Київській області з клопотанням в порядку статті 118 Земельного кодексу України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у орієнтовному розмірі 2 гектари, яка розташована на відстані 300 метрів на схід від села Городище, Білоцерківського району Київської області.

Відповідно до пункту 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності, має розглянути зазначене клопотання у місячний термін, проте у зазначений строк та станом на день подачі позову до суду (25 травня 2017 року) - будь-якого рішення позивач не отримав, у чому вбачає протиправну бездіяльність та звертається до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 02 червня 2017 року відкрито провадження у справі № 826/6813/17, запропоновано відповідачу надати письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, призначено судовий розгляд.

30 серпня 2017 року до суду надійшли заперечення відповідача, в який зазначається про наявність рішення за клопотанням позивача про відсутність підстав для надання дозволу на розробку документації з землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

В судовому засіданні 14 вересня 2017 року представником позивача надані пояснення по суті позову, належним чином повідомлений відповідач свого представника в судове засідання не направив, тому врахувавши думку присутніх у судовому засіданні учасників справи, суд протокольною ухвалою перейшов у письмове провадження на підставі положень частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його у новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши у письмовому провадженні подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач, який є внутрішньо переміщеною особою (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04 листопада 2014 року № НОМЕР_1) через свого уповноваженого представника - ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Київській області із клопотанням від 30 березня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2 гектари, яка розташована на відстані 300 метрів на схід від села Городище, Білоцерківського району Київської області.

До клопотання, зареєстрованого відповідачем 04 квітня 2017 року за вхідним номером Б-10111/0/5-17, позивачем додано: копію паспорту та довідки про присвоєння податкового номеру, а також графічні матеріали.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Суб'єктам владних повноважень, які передають земельній ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України заборонено вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено у пункті 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам зазначеним у Земельному кодексі документів, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно пункту б частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Заявлений позивачем розмір земельної ділянки - не більше 2,0 га, відповідає нормам, подані документи за змістом та кількістю відповідають переліку, наведеному у статті 118 Земельного Кодексу України.

Разом з тим, розглянувши клопотання позивача та додані до нього документи, відповідач листом від 03 травня 2017 року за № Б-10111/0-6521/6-17 повідомив ОСОБА_1, що за інформацією відділу міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві ГУ Держгеокадастру у Київській області бажана до відведення земельна ділянка перебуває у користуванні (власності) третіх осіб.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (частина п'ята статті 116 Земельного кодексу України).

Як вбачається з додатків, поданих позивачем до клопотання, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) ним серед них відсутнє.

Отже, відповідач у листі від 03 травня 2017 року (наявний в матеріалах справи) зазначив, що у ГУ Держгеокадастру в Київській області відсутні підстави для надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Білоцерківського району Київської області.

Таким чином, твердження позивача про відсутність будь-якого рішення ГУ Держгеокадастру у Київській області щодо поданого ним клопотання від 30 березня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2 гектари, яка розташована на відстані 300 метрів на схід від села Городище, Білоцерківського району Київської області, не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується наявною в матеріалах справи копією листа від 03 травня 2017 року № Б-10111/0-6521/6-17, який направлений за адресою, зазначеною у клопотанні, а саме: м. Київ, вул. Солом'янська, 10/13.

Отже, враховуючи те, що позов обґрунтовано позивачем саме відсутністю будь-якого рішення відповідача стосовно поданого ним клопотання, і такі твердження не знайшли підтвердження під час розгляду справи, то позовні вимоги стосовно визнання протиправною та незаконною бездіяльності відповідача в частині ненадання відповідного рішення на клопотання від 30 березня 2017 року у встановлений законом термін, визнання протиправною та незаконною бездіяльності відповідача в частині ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у орієнтовному розмірі 2 гектари, яка розташована на відстані 300 метрів на схід від села Городище, Білоцерківського району Київської області, а також зобов'язання відповідача таке винести рішення, задоволенню не підлягають.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з предмету адміністративного позову та встановлених обставин під час розгляду справи, суд не знаходить підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда