Справа № 803/2031/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2260/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Волинського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Сорока Ю.Ю.), ухвалене у відкритому судовому засіданні о 11 год. 31 хв. 20 лютого 2018 року, повний текст судового рішення складено 23 лютого 2018 року, у справі №803/2031/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2017 Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2017.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що як Податковим кодексом України так і Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою КМУ України від 29.12.2010 №1246, чітко передбачений вичерпний перелік дій контролюючого органу у разі отримання ним податкової накладної від платника податку, за результатами яких, в будь-якому випадку платнику податку надсилається квитанція про прийняття, неприйняття або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 16.08.2017 відправлені, а податковим органом отримані податкові накладні 16.08.2017, про що сформовані квитанції №1, що з системного аналізу ч.9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України, пунктів 11-15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ України від 29.12.2010 №1246, свідчить, про недотримання позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних Єдиного реєстру податкових накладних. При цьому суд першої інстанції не взяв до уваги твердження позивача про те, що ним дотримані строки реєстрації податкових накладних, оскільки доказів надходження вказаних податкових накладних до контролюючого органу у строки встановлені Податковим кодексом України та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних не надані.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що з невідомих причин по дев'яти податкових накладних, які зареєстровані 14.08.2017, залишився статус «Відправлено в ДФС», повідомлення про їх реєстрацію не надходили і 15.08.2017, а тому 16.08.2017 скаржником прийнято рішення про повторне надсилання в ДФС незареєстрованих накладних. Скаржник вказує, що рішення ДФС про прийняття/неприйняття податкових накладних, направлених на реєстрацію в ЄРПН о 13:18 год мали б надійти до 23-ї години 14 серпня 2017 року, в межах граничного терміну реєстрації. Зазначає, що саме податковий орган не дотримався взятих на себе зобов'язань згідно з Договором №210720171 від 21.07.2017 про визнання електронних документів перед платником податків і не забезпечив відправлення квитанції на електронну адресу платника податків. Також зауважує, що адміністративно-господарська санкція не повинна застосовуватись автоматично, а лише за наявності вини особи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що у позивача була можливість перевірити факт відсутності квитанції про прийняття накладних та їх реєстрації у ЄРПН шляхом перегляду в режимі реального часу з використанням доступу до даних Реєстру щодо складених ним чи його контрагентами податкових накладних та/або розрахунків коригування та здійснити повторну відправку накладних до закінчення операційного дня 14.08.2017 та 15.08.2017. Недотримання позивачем норм, що передбачені Порядком №1246, в подальшому призвело до застосування відповідних штрафних санкцій контролюючим органом за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.

В судовому засіданні представник відповідача поданий відзив підтримав, щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції. Позивач просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Згідно з ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України не відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Волинській області відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, п.76.1 ст.76 та п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ФОП ОСОБА_3

За результатами проведеної перевірки 16.11.2017 складено акт №14036/03-20-13-03/НОМЕР_1, згідно з висновками якого перевіркою встановлено порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, не забезпечено своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за що у відповідності до ст.120-1 до ФОП ОСОБА_3 застосовано штраф у розмірі 3112,49 грн.

На підставі зазначеного акта 18.12.2017 Головним управлінням ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 3112,5 грн. (а.с.9).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, ФОП ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України Постановою Кабінет Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок №1246) відповідно до п.8 якого податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку.

Згідно з п.11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Пунктами 13 та 14 Порядку №1246 встановлено, що за результатами перевірок, які проводяться після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція), яка в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно з пунктом 2, 3 Порядку №1246, операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Таким чином, належним доказом реєстрації податкової накладної (наміру її реєстрації), з урахуванням положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та Порядку №1246, є квитанція про прийняття податкової накладної, про неприйняття їх в електронному вигляді або про зупинення їх реєстрації із зазначенням причин, які надсилаються протягом операційного дня.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Водночас, абз.13 пп.201.10 ст.201 ПК України встановлено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи встановлено, що 14.08.2017 позивачем через програму М.Е.DOK запущено обробку підписів та автоматичного надсилання документів, які підлягають реєстрації в ДФС, а саме сорока семи податкових накладних на загальну суму ПДВ 129670,52 грн.

До кінця робочого дня частина податкових накладних на загальну суму 98545,61 грн. була зареєстрована і щодо таких надійшли повідомлення про їх реєстрацію, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію Витягу з реєстру операцій СЕА ПДВ по даним електронного кабінету платника за 14.08.2017 (а.с.30).

Як зазначено скаржником в позовній заяві та апеляційній скарзі, оскільки по дев'яти податкових накладних залишився статус «Відправлено в ДФС», повідомлення про їх реєстрацію не надходили і наступного дня, тому 16.08.2018 ФОП ОСОБА_3 прийнято рішення про повторне надсилання в ДФС незареєстрованих накладних.

16.08.2018 про прийняття та реєстрацію вказаних податкових накладних ФОП ОСОБА_3 отримано Квитанції №1.

Вказане підтверджено як долученими до матеріалів справи витягами з програми М.Е.DOK, де зазначено властивості документа (податкова накладна) та дату і час відправлення, надходження Квитанції №1 та Повідомлення, а також витягом з бази даних ДФС України «Архів електронної звітності» щодо реєстрації податкових накладних.

У відзиві на позовну заяву та відзиві на апеляційну скаргу відповідач, як на підтвердження правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення, покликається на те, що у позивача була можливість перевірити факт відсутності квитанцій про прийняття податкових накладних та їх реєстрації у ЄРПН шляхом перегляду в режимі реального часу з використанням доступу до даних Реєстру щодо складених ним чи його контрагентами податкових накладних та/або розрахунків коригування, як це передбачено п.25 Порядку №1246, та здійснити повторну відправку накладних до закінчення операційного дня 14.08.2017 та 15.08.2017.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що п.25 Порядку №1246 закріплює можливість платник податку через електронний кабінет шляхом перегляду в режимі реального часу переглянути дані Реєстру щодо складених ним чи його контрагентами податкових накладних та/або розрахунків коригування, а не обов'язок перевіряти шляхом переглянути даних Реєстру прийняття чи неприйняття направлених ним податкових накладних.

Разом з тим, підпунктом 2.1 пункту 2 Договору №210720171 про визнання електронних документів від 21.07.2017, укладеному з ФОП ОСОБА_3, встановлено, що платник податків має право повторно передавати податкові документи в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку у разі неотримання першої квитанції від органу ДФС або при надходженні другої квитанції про неприйняття податкових документів в електронному вигляді.

Окрім того, основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб'єктами електронного документообігу визначено Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557, відповідно до п.10 та п.11 якого автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті; перевірку обов'язковості та послідовності накладення на електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов'язкових реквізитів; перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору; перевірку дії Договору.

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. У разі позитивних результатів автоматизованої перевірки надсилається перша квитанція. У разі ж негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується.

Враховуючи, що 14.08.2018 позивачем направлявся пакет податкових накладних, підписаних ЕЦП позивача, щодо дев'яти із надісланих податкових накладних не сформовано ні квитанції про прийняття та реєстрацію, ні квитанції про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що позивачем здійснено заходи щодо фактичної реєстрації податкових накладних в ЄРПН і повторно направлено ті ж податкові накладні, які вперше з невідомих причин не були зареєстровані в ЄРРПН у відповідному форматі.

При цьому, причини за яких не було отримано квитанцій по податкових накладних у день першої відправки - 14.08.2018 виникли не з вини позивача, з незалежних від нього обставин, за відсутності умислу на порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, що в сукупності виключає можливість притягнення позивача до відповідальності за порушення строку реєстрації податкових накладних у вигляді штрафу, передбаченого ст.120-1 ПК України.

За таких обставин, враховуючи вказані законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про протиправність застосування відповідачем до позивача штрафу згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 18.12.2017 №, а тому таке підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції вирішуючи даний публічно-правовий спір порушив норми матеріального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати.

Щодо судових витрат, то у відповідності до положень ст.139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 640 грн. (шістсот сорок гривень) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до платіжного доручення №537 від 29.12.2017, та 960 грн. (дев'ятсот шістдесят гривень) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги відповідно до платіжного доручення №633 від 15.03.2018.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 317, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі №803/2031/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2017

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 640 грн. (шістсот сорок гривень) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до платіжного доручення №537 від 29.12.2017, та 960 грн. (дев'ятсот шістдесят гривень) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги відповідно до платіжного доручення №633 від 15.03.2018.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складене 10.05.2018