Справа № 597/1335/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1950/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2018 року у справі № 597/1335/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Заставнівського ВП Кіцманського ВП Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області капрала поліції Терлецького Вадима Романовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

суддя в 1-й інстанції - Торська І.В.

час ухвалення рішення - 24.01.2018 року, 10:00 год,

місце ухвалення рішення - м. Заліщики,

дата складання повного тексту рішення - 29.01.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Поліцейського СРПП Заставнівського ВП Кіцманського ВП Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області капрала поліції Терлецького Вадима Романовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що він не згідний з постановою про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладеним стягненням у виді 425 гривень штрафу в дохід держави, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував. 03.12.2017 року о 13 годині 10 хвилин в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області він їхав з увімкненими фарами, а відтак Правил дорожнього руху він не порушував.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2018 року у справі № 597/1335/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач , подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції взято до уваги лише один документ-постанову про накладення адміністративного стягнення, яка не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, доказів не надано, свідків не опитано, місце вчинення правопорушення не вказано, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою факт неправильної правової кваліфікації.

Просить скасувати рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2018 року у справі № 597/1335/17 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 03.12.2017 року поліцейський СРПП Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області капрал поліції Терлецький В.Р. виніс постанову серії БР №079748 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді 425 гривень штрафу в дохід держави за те, що ОСОБА_1 03.12.2017 року о 13 годині 10 хв. в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області біля стаціонарного посту №5 с. Звенячин керував транспортним засобом VOLKSWAGEN-CADDY державний номерний знак НОМЕР_1 без увімкнених фар ближнього світла.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що факт керування ОСОБА_1 03.12.2017 року о 13 годині 10 хвилин автомобілем НОМЕР_2 в с.Звенячин Заставнівського району Чернівецької області без увімкнених фар ближнього світла стверджується постановою серії БР №079748 від 03.12.2017 року поліцейського СРПП Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області капрала поліції Терлецького В.Р. про накладення адміністративного стягнення.

В свою чергу позивачем жодним чином не доведено факт керування транспортним засобом з увімкненими фарами ближнього світла, в тому числі наявність в автомобілі НОМЕР_3 функції автоматичного увімкнення фар ближнього світла при запалюванні двигуна автомобіля.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п. 9.8. розділу 9 «;Попереджувальні сигнали» ПДР під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

При цьому, відповідно до п. 1.10 ПДР денні ходові вогні зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання апеляційного суду, дає підстави для висновку, що вимога п.9.8 ПДР про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Разом із тим, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, чого у оскаржуваній постанові відповідачем встановлено не було.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, а саме рух в денну пору доби із вимкненим ближнім світлом фар, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми світловими приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що приписами ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121 - 128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст.ст. 139 і 140 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2018 року у справі № 597/1335/17 - скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 079748 від 03.12.2017 року, винесену поліцейським СРПП Заставнівського ВП капралом поліції Терлецьким, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 10.05.2018 року