Справа № 541/529/18
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/529/18
Провадження № 2-а/541/31/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судвого засідання - Ніколаєнко М.В.

позивача та його представника - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_3

до Інспектора роти №7 батальйону №2 полку №1 УПП в м. Києві Снігура Романа Миколайовича (адреса: вул. Народного Ополчення, буд. 9, м. Київ, 03680)

про скасування постанови серії ВР № 287839 від 02 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. на позивача по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП,

установив:

12 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти №7 батальйону №2 полку №1 УПП в м. Києві Снігура Романа Миколайовича, в якому просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції по притягненню його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії БР №287839 від 02 березня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підтвердження позовних вимог посилається на те, що 02.03.2018 інспектором роти №7 батальйону №2 полку №1 УПП в м. Києві Снігуром Р. М. було винесено постанову серії БР № 287839 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Як зазначено в постанові, ОСОБА_3 02 березня 2018 року о 12 годині 15 хвилин на автодорозі М-05 Київ - Одеса, на 78-му км., керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1, у якого поза населеним пунктом не були увімкнуті фари ближнього світла чи денні ходові вогні, чим порушив п. 9.8 ПДР України. Дана постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інспектором при винесені постанови були проігноровані норми чинного законодавства та грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, адже він не порушував Правила дорожнього руху, виконував всі їх вимоги.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат ОСОБА_2, яка здійснює свої повноваження на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с.17) позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, 11.04.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 02.03.2018 інспектором під час виконання службових обов'язків на автодорозі М-05 Київ - Одеса, на 78-му км., було помічено автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1. Водій ТЗ в денну пору доби поза населеним пунктом не ввімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні. Інспектором було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в сумі 425 грн. Відповідно до чинного законодавства позивачу було роз'яснено положення статтей 307, 308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. ст. 287-289 КУпАП. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем зазначені в позові обставини не відповідають дійсності, таким чином позивач намагається уникнути відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Також надано диск з відео фіксацією правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.03.2018 інспектором роти №7 батальйону №2 полку №1 УПП в м. Києві Снігуром Р М. було винесено постанову серії БР № 287839 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Як зазначено в постанові, ОСОБА_3 02 березня 2018 року о 12 годині 15 хвилин на автодорозі М-05 Київ - Одеса, на 78-му км., керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1, у якого поза населеним пунктом не були увімкнуті фари ближнього світла чи денні ходові вогні, чим порушив п.п. 9.8 ПДР України (а.с. 7).

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 9.8 Правил дорожнього руху, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу, - ближнє світло фар.

Відповідно до вимог ч.2 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інше.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду було надано диск з відеозйомкою вказаного порушення, яка була переглянута судом. З відеозапису чітко видно, що водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 9.8 ПДР, а саме керував автомобілем поза населеними пунктами, без ввімкнених денних ходових вогнів, або ближнього світла фар.

Також позивача було ознайомлено з правами, передбаченими, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Так, суд не може взяти до уваги зауваження позивача щодо винесення постанови без розгляду справи та на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст. ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 2 ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 276 КУпАП передбачено альтернативу у виборі місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП: за місцем його вчинення, обліку транспортного засобу або місцем проживання порушника.

Крім того, ч. 6 ст.276 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення й в іншому місці.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена постанова, була розглянута інспектором ПП Снігуром Р. М. як уповноваженою посадовою особою органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення, з попереднім роз'ясненням ОСОБА_3 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та встановленням всіх обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення відповідно до ст. ст. 251, 280 КУпАП.

Таким чином, слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, позивач зазначає, що форма постанови, що оскаржується, не відповідає формі, затвердженій Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (додаток 5), а бланк постанови не відповідає технічному опису бланка постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (додаток 12). При цьому не наводить жодних обгрунтованнь.

Так, в додатку 5 до Інструкції наведена типова постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а в додатку 12 технічний опис бланка постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Дослідивши їх зміст, слід дійсти висновку, що оскаржувана постанова відповідає вимогам, викладеним до постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскаржувана постанова є такою, що відповідає закону, оскільки в судовому засіданні наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, встановлено з яких саме міркувань виходив відповідач, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 5-10, 72-77, 122, 241-246, 255, 295, КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 08.05.2018.

Суддя О. А. Городівський