Справа № 804/3466/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
15 травня 2018 р.Справа №804/3466/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юхно І.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агропростір Дніпро» про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агропростір Дніпро» до відповідача 1 Державної фіскальної служби України, відповідача 2 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -
14 травня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агропростір Дніпро» до відповідача 1 Державної фіскальної служби України, відповідача 2 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в особі Комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в реєстрації в такій реєстрації щодо відмови в реєстрації податкової накладної №2 від 17.04.2018 року, що складена ТОВ «Агропростір Дніпро», та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.04.2018 року №660963/40869502, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 17.04.2018 року;
- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 17.04.2018 року, що складена ТОВ «Агропростір Дніпро» датою її фактичного отримання.
Одночасно із вищезазначеним позовом до суду позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:
- зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, що складена ТОВ «Агропростір Дніпро» від 17.04.2018 року №2.
В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що позивачем складено податкову накладну №2 від 17.04.2018 року та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних 19.04.2018 року. Проте, згідно з отриманою квитанцією від 19.04.2018 року реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена.
Позивач зазначає, що відповідно до даних системи електронного адміністрування ПДВ сума податку на додану вартість в розмірі 125 000 грн. була списана з електронного рахунку ТОВ «Агропростір Дніпро», з огляду на відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 17.04.2018 року, сума податку, на яку платник податку, контрагент позивача - ТОВ «Гамма Зерно», має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не збільшилася, а у ТОВ «Гамма Зерно» (не зважаючи на сплату грошових коштів) не виникло право на податковий кредит з огляду на приписи статті 198 Податкового кодексу України.
На підставі викладеного позивач вказує, що відмова в реєстрації податкової накладної №2 від 17.04.2018 року, яка складена ТОВ «Агропростір Дніпро», порушує право вільно розпоряджатися своїм майном, а саме сумою податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні, оскільки вказані суми мають грошовий еквівалент і формуються, як за рахунок внесення платником податків грошових коштів на електронний рахунок в системі адміністрування ПДВ, так і шляхом придбання товарів за ціною, що включає податок на додану вартість.
За положеннями частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до приписів частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною другою вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Поряд із цим, суд зазначає, що згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
При цьому, частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Суд зазначає, що позивач вимогу про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 17.04.2018 року, що складена ТОВ «Агропростір Дніпро» одночасно заявляє у адміністративному позові та клопотанні про вжиття заходів забезпечення позову.
Заявленими способами забезпечення позову позивач фактично намагається вирішити спір по суті.
Крім того, до матеріалів адміністративного позову було надано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23 квітня 2018 року №660962/40869502, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладеної від 18 квітня 2018 року №3 на загальну суму з урахуванням податку на додану вартість - 930 000 грн., тоді як, позивач просить суд зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 17.04.2018 року.
Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано до суду обґрунтованих доводів та доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування заходів забезпечення адміністративного позову з мотивів та у спосіб, які наведені позивачем у клопотанні, відсутні, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Агропростір Дніпро» про забезпечення адміністративного позову.
Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Агропростір Дніпро» про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агропростір Дніпро» до відповідача 1 Державної фіскальної служби України, відповідача 2 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Юхно