Справа № 750/316/18
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року м. Чернігів Справа № 750/316/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Падій В.В.,
за участю секретаря Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області) про: визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи з грошового забезпечення, з урахуванням: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що зазначені у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 № 69/1767, які виплачувались ОСОБА_1 , і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 59 % грошового забезпечення, з урахуванням: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що зазначені у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 № 69/1767 та виплатити заборгованість, що виникла внаслідок такого перерахунку, починаючи з 16.11.2017.
Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що він має право на перерахунок пенсії на підставі статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Разом з тим, ГУ ПФУ в Чернігівській області неправомірно листом від 04.12.2017 № 3988/03/Ф-12 відмовлено йому у перерахунку пенсії, з тих підстав, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є складовими грошового забезпечення, а тому не враховуються при призначенні пенсії військовослужбовцям.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.01.2018, яка набрала законної сили 05.02.2018, матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернігівській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії передано для розгляду за підсудністю до Чернігівського окружного адміністративного суду.
20.02.2018 суддею Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. прийнято адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні і відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), про що постановлено ухвалу.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 призначено розгляд справи № 750/316/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 18.04.2018 та витребувано у відповідача, засвідчені належним чином, докази: довідку про нараховані та виплачені одноразові види виплат грошового забезпечення колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , майору ОСОБА_1 ; довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії майору ОСОБА_1 ; наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2011 № 249 (по стройовій частині), яким ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд у їх задоволенні відмовити з огляду на те, що у ГУ ПФУ в Чернігівській області відсутні правові підстави для включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія ОСОБА_1 , грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, оскільки такі виплати додаткових видів грошового забезпечення не є складовими грошового забезпечення. Також, ГУ ПФУ в Чернігівській області звернуло увагу суду на той факт, що позивачем пропущено строк звернення до суду згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судове засідання проводилось у порядку, передбаченому частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.11.2011 отримує пенсію за вислугу років, у відповідності до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в розмірі 59% грошового забезпечення, яку виплачує ГУ ПФУ в Чернігівській області (пенсійне посвідчення ОСОБА_1 від 26.12.2011 серії ААЖ № 065920 (а.с.9).
При цьому, під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , до складу грошового забезпечення не було включено грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, оскільки вказані види виплат не були зазначені у довідці про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 15.11.2011 №777, виданій Військовою частиною НОМЕР_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою про включення вищевказаних видів виплат (грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань) до складу його грошового забезпечення та перерахунок розміру пенсії. До заяви позивачем була додана довідка Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 № 69/1767, в якій до складу грошового забезпечення позивача включено, зокрема, грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (а.с.10,69).
Листом від 04.12.2017 № 3988/03/Ф-12 ГУ ПФУ в Чернігівській області відмолено ОСОБА_1 у здійсненні такого перерахунку, у зв`язку з тим, що чинним законодавством України, яке регулює спірне питання, не передбачено обчислення пенсії з розміру грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (а.с.11-13).
Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи з 59 % грошового забезпечення, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).
В рішенні від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.
Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).
Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
У свою чергу, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).
Так, військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (частина 2 статті 1-2 Закону № 2011-XII).
Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Водночас, Законом № 2011-XII також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частини 1 статті 10-1 Закону № 2011-XII).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329 (далі - Інструкція № 260).
Так, розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги (пункт 30.3 розділу ХХХ Інструкції № 260).
Наведеним вище нормативним актом також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пункти 33.1, 33.3 розділу ХХХІІІ Інструкції № 260).
Отже вищевказані види допомог є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які, відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 2011-XII, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
З системного аналізу вищевказаних норм матеріального права вбачається, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Аналогічна правова позиція була висловлена неодноразово і Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.01.2018 (справа № К/9901/1366/18 К/9901/1368/18 2а-5232/11/2670); від 20.02.2018 (справа № 346/2949/17, провадження № К/9901/3333/17) та від 25.04.2018 (справа № 607/14238/16-а, провадження № К/9901/32183/18).
У відповідності до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У свою чергу, з довідки Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 № 69/1767, вбачається факт сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (а.с.69).
Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.
Згідно з частиною 1 статті 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожній фізичній або юридичній особі забезпечується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У свою чергу, як встановлено судом, ОСОБА_1 мав обґрунтовані та розумні сподівання на перерахунок пенсії за вислугу років у правильному розмірі.
При цьому, ухиляючись від здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 59 % грошового забезпечення, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, відповідач невиправдано втручається у право позивача на мирне володіння належними йому грошовими коштами.
Такі дії свідчать про порушення ГУ ПФУ в Чернігівській області частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи з грошового забезпечення, з урахуванням: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що зазначені у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 № 69/1767, які виплачувались ОСОБА_1 , і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.
У свою чергу, у відповідності до статті 98 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заяву про перерахунок пенсії, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення (грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), було подано до ГУ ПФУ в Чернігівській області 16.11.2017.
Водночас позивачем у адміністративному позові заявлено позовну вимогу щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 16.11.2017.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 16.11.2017 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 59% грошового забезпечення, з урахуванням: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що зазначені у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 № 69/1767 і виплатити заборгованість, що виникла внаслідок такого перерахунку, та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.
Водночас, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб та строки перерахунку пенсій, є Закон № 1788-ХІІ.
Як зазначено судом вище, статтею 98 Закону № 1788-XII передбачено, що перерахунок пенсії, у випадку подання пенсіонером додаткових документів, які дають право на подальше підвищення пенсії (зокрема, про заробіток), провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів.
Оскільки заяву про перерахунок розміру пенсії та додатковий документ - довідку Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 № 69/1767, в якій до складу грошового забезпечення позивача включено грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, позивачем подано до ГУ ПФУ в Чернігівській області 16.11.2017 і з того часу відповідачем перерахунок пенсії позивача проведено не було, суд вважає, що ОСОБА_1 дотримано строку звернення до адміністративного суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю, то суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн.
Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи з грошового забезпечення, з урахуванням: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що зазначені у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 № 69/1767, які виплачувались ОСОБА_1 , і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940) провести з 16.11.2017 перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), виходячи з 59% грошового забезпечення, з урахуванням: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що зазначені у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017 № 69/1767 та виплатити заборгованість, що виникла внаслідок такого перерахунку.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83а, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення суду у повному обсязі виготовлено 11.05.2018.

Суддя В.В. Падій