Справа № 361/7923/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/7923/17 Суддя (судді) першої інстанції: Василишин Валерій Олександрович
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до майора міліції відділу організації дорожнього руху Управління патрульної поліції Циби Михайла Васильовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 грудня 2017 року серії БР № 763395.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21 грудня 2017 року майором міліції відділу організації дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Цибою М.В. складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача як посадову особу Приватного акціонерного товариства «Коммунтранс» притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 140 КУпАП.

Однак, на думку позивача така постанова є необґрунтованою й такою, що винесена з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, ПрАТ «Коммунтранс» не є розпорядником державних коштів на утримання автомобільних доріг у Київській області.

На момент складання оскаржуваної постанови позивач займав посаду майстра виробничої дільниці і згідно із положеннями посадової інструкції не відповідав за утримання автомобільних доріг у належному стані.

Крім того, прибирання доріг від снігового покриву проводилося впродовж всього часу випадання опадів, разом з тим, можливості розчистити весь сніг за умови його випадіння не має.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2018 року позовні вимоги задоволено повністю.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 грудня 2017 року серії БР № 763395 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 1 020 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що відповідно до пункту 1, 2 частини третьої статті 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. При виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху.

Згідно з кодом КВЕД 42.11 основним видом діяльності ПрАТ «Коммунтранс» є будівництво доріг і автострад.

Відповідно до п. 3.1.20 ДСТУ-3587-97 на автомобільних дорогах не допускається формування снігових валів.

Відтак, відповідальність за утримання стану автомобільної дороги загального значення 0-10063 покладається на посадову особу ПрАТ «Коммунтранс».

Крім того, до апеляційної скарги додав Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.12.2017 та схему до Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, при цьому зазначив, що вказані докази також підтверджують факт вчинення правопорушення позивачем.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 у своїх поясненнях зазначила, що скасуванням постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача судом першої інстанції, як незаконної, стосується безпосередньо і діяльності Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, оскільки відповідач є посадовою особою Департаменту патрульної поліції та діє від імені Департаменту патрульної поліції.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 21 грудня 2017 року майором міліції відділу організації дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Цибою М.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 763395, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 140 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 1 020 грн. 00 коп. (а.с. 6).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 21 грудня 2017 року о 23 год. 54 хв. на дорозі 0-100603, ОСОБА_3, будучи посадовою особою ПрАТ «Коммунтранс» порушив правила, норми та стандарти щодо забезпечення дорожнього руху при утриманні шляхів, а саме не забезпечив своєчасне прибирання снігу (відкладення з льоду та сніговий накат), проїжджої частини відповідно до ДСТУ 3587-97, за що передбачена відповідальність згідно із частиною першою статті 140 КУпАП.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з посадової інструкції майстра виробничої дільниці не вбачається, що позивач, як посадова особа, уповноважений здійснювати контроль за експлуатаційним станом шляхів, штучних споруд, залізничних переїздів, згідно з технічними правилами ремонту та утримання, що знаходяться на обслуговуванні ПрАТ «Коммунтранс» та забезпечувати безперервний і безпечний рух автотранспорту відповідно до Закону України «Про дорожній рух».

Крім того, подорожні листи від 21 грудня 2017 року та журнали обліку роботи із зимового утримання автомобільних доріг загального користування, що обслуговується ПрАТ «Коммунтранс» свідчать про те, що прибирання снігу відбувалося протягом нічного часу.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів наявності адміністративного правопорушення, як-то речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео- та фото- фіксація, кінозйомка, тощо.

Вказане свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.5. Правил дорожнього руху України визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що 21 грудня 2017 року о 23 год. 54 хв. на дорозі 0-100603, ОСОБА_3, будучи посадовою особою ПрАТ «Коммунтранс» порушив правила, норми та стандарти щодо забезпечення дорожнього руху при утриманні шляхів, а саме не забезпечив своєчасне прибирання снігу (відкладення з льоду та сніговий накат), проїжджої частини відповідно до ДСТУ 3587-97, за що передбачена відповідальність згідно із частиною першою статті 140 КУпАП (а.с. 6).

За правилами частини першої статті 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п. 8-10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395), справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Відповідно до п. 1 Розділу IV Інструкції №1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як свідчать матеріали справи, із посадової інструкції майстра виробничої дільниці ПрАТ «Коммунтранс» не вбачається, що ОСОБА_3, як посадова особа, уповноважений здійснювати контроль за експлуатаційним станом шляхів, штучних споруд, залізничних переїздів, згідно з технічними правилами ремонту та утримання, що знаходяться на обслуговуванні ПрАТ «Коммунтранс» та забезпечувати безперервний і безпечний рух автотранспорту відповідно до Закону України «Про дорожній рух» (а.с. 7-11).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державним управлінням автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 3.1.19 ДСТУ - 3587-97 передбачено, що повне снігоочищення на автомобільних дорогах загального користування здійснюється після закінчення снігопаду або завірюхи, крім віднесених до категорії стихійних лих, і не повинно перевищувати 8 годин.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до подорожніх листів від 21 грудня 2017 року й журналів обліку роботи із зимового утримання автомобільних доріг загального користування, що обслуговується ПрАТ «Коммунтранс» прибирання снігу відбувалося протягом нічного часу (а.с. 15-26).

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять жодних доказів наявності адміністративного правопорушення, як-то речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео- та фото- фіксація, кінозйомка, тощо.

При цьому, оскільки працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак відповідач мав можливість надати до суду належні докази вчинення позивачем відповідного правопорушення.

Вказані обставини не були спростовані відповідачем відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином, оскільки відповідачем не було надано до суду будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови, не доведено в діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КУпАП, тому притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого судом першої інстанції правомірно скасовано оскаржувану постанову.

При цьому, колегія суддів критично відноситься до доводів апелянта щодо наявності вини позивача в скоєному правопорушенні, передбаченого частиною першою статті 140 КупАП, оскільки жодних доказів на підтвердження винних дій ОСОБА_3 не міститься ні в матеріалах справи, ні в самому рішенні відповідача.

Долучені до апеляційної скарги Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.12.2017 та схема до Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складені без залучення свідків. З вказаного Акту не вбачається розмірів відкладення льоду, коефіцієнту зчеплення проїжджої частини, наявність ожеледиці, ковзання, а також методу визначення, при цьому в наявних в Акті графах значаться прочерки (а.с. 71-72).

Колегія суддів звертає увагу, що вказані докази не були надані до суду першої інстанції.

За правилами частини четвертої статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянтом не зазначено поважність причин неподання вищевказаних доказів до суду першої інстанції.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає, що вказані докази не є доказами, які доводять вину позивача в скоєному правопорушенні.

Інших доказів на виконання вимог частини другої статті 77 КАС України щодо вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення апелянтом не надано.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, що відповідачем належних доказів правопорушення надано не було.

Щодо доводів апелянта про те, що позивач не надав інформації відповідачу до обов'язків якої саме посадової особи відноситься контроль за утриманням автомобільної дороги загального користування 0-10063, а суд першої інстанції не дослідив ці обставини, які мають значення для справи, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки саме відповідач як суб'єкт владних повноважень відповідно до положення статті 77 КАС України зобов'язаний доводити правомірність свого рішення, на підтвердження чого подавати відповідні докази.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, суд вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено: 10 травня 2018 року.