Справа № 295/4808/18
Суддя: Полонець С. М.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/4808/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М., секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №056895 від 12.04.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та закрити провадження у адміністративній справі, посилаючись на те, що поліцейський неправомірно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, так як він Правила дорожнього руху не порушував.

11.05.2018 року до суду від позивача надійшов диск з відеозаписом, а також від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

14.05.2018 року від представника відповідача надійшов диск із відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 12.04.2018 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №056895, відповідно до якої 12.04.2018 року о 13 год. 25 хв. на автомобільній дорозі Київ-Ковель, 173 км., водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Delta, д.н.з. АМ3921А, у якому були відсутні, передбачені конструкцією транспортного засобу дзеркала заднього виду (п.п.31.4.7.а ПДР України).

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначені частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121 КУпАП.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.31.4.7 (а) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Пунктом 2.3 (а) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, зважаючи на обовязок доказування відповідачем у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, відповідно до норми ч.2 ст.77 КАС України, та зважаючи на встановлення вказаною нормою презумпції вини відповідача, вважає, що презумпція вини не є абсолютною, оскільки не звільняє суд від обовязку ухвалити справедливе та правосудне рішення, встановивши обставини справи.

Суд також виходить з норми ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

У позовній заяві позивач вказує, що на транспортному засобі було одне дзеркало заднього виду з лівого боку, а з правого боку було відсутнє, як він пояснив поліцейським, і воно знаходиться у нього в кармані та відпало під час руху по ямковій дорозі і прикрутити на місці не було змоги.

З наданого позивачем суду відеозапису не вбачається дати та місця події, номеру транспортного засобу, а тому вказаним доказом не підтверджується наявність обставин, на які посилається позивач в обгрунтування позову.

Разом з тим, з наданого суду відповідачем відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається відсутність 12.04.2018 року на транспортному засобі позивача Delta, д.н.з. АМ3921А правого дзеркала заднього виду.

Таким чином, суд вважає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, оцінивши докази керування позивачем транспортним засобом Delta, д.н.з. АМ3921А, у якому було відсутнє, передбачене конструкцією транспортного засобу дзеркало заднього виду, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись Правилами дорожнього руху України та своєю правосвідомістю, встановив порушення ОСОБА_2 вимог п.31.4.7.а Правил дорожнього руху України та виніс законну постанову у справі про адміністративне правопорушення. Стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах статті КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позивач не зробив посилань на обставини та не надав відповідних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, з чого можна було б зробити висновок про те, що постанову у справі про адміністративне правопорушення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст.20, 44, 77, 242, 246, 257-262, 286, ст. ст. 251, 283, 287, 288, 293 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Постанову поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12 квітня 2018 року серії ВР №056895, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: