Справа № П/811/203/17(2-ап/811/12/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2018 рокусправа № П/811/203/17(2-ап/811/12/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання - Федосєєва Ю.В., з участю представника відповідача - Гайдашук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року в адміністративній справі №П/811/203/17(2-ап/811/12/17) (головуючий суддя у 1 інстанції - Брегей Р.І., рішення ухвалено у залі судового засідання Кіровоградського окружного адміністративного суду в м.Кропивницький 13 лютого 2018 року, повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2018 року) за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - старший слідчий ОВС ОМВ СУ Управління Ющенко Я.О., заступник начальника СУ Управління Босонченко В.В., заступник начальника Управління Таршин Д.А. про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі - відповідач, Управління), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - старший слідчий ОВС ОМВ СУ Управління Ющенко Я.О., заступник начальника СУ Управління Босонченко В.В., заступник начальника Управління Таршин Д.А., в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ від 21 грудня 2016 року №949 про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй не передавались матеріали кримінального провадження, згідно яких вилучались речові докази. Від'їжджаючи у відрядження вона забезпечила доступ до приміщення, в якому зберігались кримінальні провадження, керівнику слідчого відділу. Зазначила, що не причетна до зникнення речових доказів, протокол огляду місця події від 05.08.2016 року їй не передавався, за його отримання вона не розписувалась, а тому вважає наказ від 21 грудня 2016 року №949 про неповну посадову відповідність протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 21 грудня 2016 року №949 про покарання ОСОБА_3.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 2240 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не дотримання всіх засад законності, обґрунтованості, неупередженості та об'єктивності, неправильне застосування норм матеріального та процесуального законодавства, неповне та не всебічне з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, а також не доведеність обставин, які мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що з огляду на встановлені під час службового розслідування обставини було прийнято наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 21.12.2016 року № 949, відповідно до якого позивача за неналежне ставлення до виконання своїх службових обов'язків під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001948 від 03.08.2016 року, порушення вимог ст.98, ч.2 ст.100 КПК та п.2.2 Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 року №296, попереджено про неповну посадову відповідність. Порушення позивача виявлені під час службового розслідування полягали у не складанні акту та не передачі кримінальних проваджень відповідно до інструкції керівнику органу досудового розслідування, що призвело в подальшому до втрати речових доказів.

Вважає, що оскільки позивач заперечила проти виконання свого підпису у журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, а відповідач не клопотав про призначення почеркознавчої експертизи, не дає суду підстав вважати, що цей підпис з'явився після звернення позивача до суду, адже якщо позивач заперечувала проти дійсності свого підпису, то саме вона повинна була клопотати про призначення почеркознавчої експертизи.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач та треті особи в судове засідання не з'явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Позивач надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування відзиву зазначила, що враховуючи позицію відповідача про те, що підпис у журналі виконано нею, почеркознавча експертиза повинна бути призначена за клопотанням відповідача. Вважає, що доводи відповідача мають формальний та не визначений характер, не підтверджуються об'єктивними фактами, а в її діях відсутні ознаки дисциплінарного правопорушення, тому рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнято необґрунтовано, що вказує на його протиправність.

Треті особи надали до суду письмові пояснення, в яких підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що у 2016 році ОСОБА_3 проходила службу на посаді слідчого відділу Олександрійського відділу поліції Управління (далі - Відділ).

07 жовтня 2016 року ОСОБА_3 одружилась, змінивши прізвище на ОСОБА_3 (т.1 а.с.10).

25 листопада 2016 року до ГУ Національної поліції в Кіровоградській області - начальнику слідчого управління полковнику поліції Таршину Д.А. надійшов лист керівника Олексадрійської місцевої прокуратури про проведення службового розслідування щодо слідчих Відділу за фактом втрати речових доказів (грошей) у кримінальному провадженні від 03 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, зазначено про необхідність повідомлення результатів службової перевірки та вжиті заходи Олександрівську місцеву прокуратуру та потерпілого ОСОБА_8, з направленням відповідних матеріалів (т.1 а.с.163).

Наказом ГУ Національної поліції в Кіровоградській області від 26 листопада 2016 року №742 призначено службове розслідування за фактами викладеними у зверненні ОСОБА_8 (т.1 а.с.168).

Під час службового розслідування встановлено наступне (т.1 а.с.22-28):

- кримінальне провадження від 03 серпня 2016 року перебувало у провадженні слідчої ОСОБА_3, що підтверджується журналом обліку кримінальних проваджень (т.1 а.с.12-17);

- 05 серпня 2016 року слідчою ОСОБА_9 під час огляду місця події (на даху будинку) по вул.Знам'янська,1 в м.Олександрія Кіровоградської області вилучено жіноче та чоловіче портмоне з грошовими коштами у сумі 500 грн. та 100 доларів США (2 купюри). Портмоне в присутності понятих оглянуті, поміщені до спеціального пакету експертної служби і опечатані;

- того ж дня слідча ОСОБА_9 матеріали огляду місця події та вилучені речі передала особисто ОСОБА_3 для долучення до згаданого кримінального провадження;

- 30 серпня 2016 року слідча ОСОБА_3 відбула у відрядження, однак не направила кримінальне провадження та наявні у ньому речові докази керівнику слідчого підрозділу;

- 05 вересня 2016 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчому ОСОБА_10;

- 07 жовтня 2016 року під час огляду вмісту експертного пакету ОСОБА_10 встановив його цілісність, однак відсутність коштів, які вилучались;

- керівник слідчого підрозділу Відділу ОСОБА_11 пояснив, що речові докази ОСОБА_9 передала ОСОБА_3 для долучення до матеріалів кримінального провадження.

З огляду на встановлені під час службового розслідування обставини, Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області 21.12.2016 року було прийнято наказ №949 «Про покарання слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП ОСОБА_3», відповідно до якого позивача за неналежне ставлення до виконання своїх службових обов'язків, що виразилось у грубому порушенні вимог ст. 98 КПК України, частин 1,2 ст.100 КПК України, п.2.2. Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 року №296, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001948 від 03.08.2016 року, що призвело до втрати речових доказів, попереджено про неповну посадову відповідність (т.1 а.с.11).

Не погоджуючись з прийнятим наказом від 21.12.2016 року №949 позивач звернулась до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача виник обов'язок довести суду факт отримання позивачем письмових матеріалів огляду місця події та вилучених речей, які мали бути приєднані до матеріалів кримінального провадження. Згідно висновку службового розслідування таким доказом стала сукупність пояснень ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9 Водночас, факт передачі письмових матеріалів та речей фіксується у журналі, який вівся у слідчому підрозділі Відділу і в ньому є підпис від імені ОСОБА_3 Оскільки Управління у висновку службового розслідування не посилалось на відомості з журналу, тому суд першої інстанції визнав логічними пояснення позивача, що підпис від її імені виконано іншою особою. Суд прийшов до висновку, що пояснення позивача потребували спростування та єдиним способом їх спростування є призначення судово-почеркознавчої експертизи. Оскільки Управління відмовилось клопотати про призначення експертизи, а позивач висловила готовність надати експериментальні зразки підпису, суд зробив висновок, що у журналі підпис від імені ОСОБА_3 виконано іншою особою після її звернення з позовом до суду.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не довів факту отримання позивачем письмових матеріалів огляду місця події і речових доказів, які визнані втраченими, а тому вважає рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Колегією суддів встановлено, що слідчим СВ Олександрійського ВП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001948, розпочатому 03.08.2016 року за фактом вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Під час досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням слідчим СВ Олександрійського ВП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_9 проведено огляд місця події в м.Олександрії, по вул.Знам'янській, 1, у ході якого вилучено чоловіче портмоне з грошима в сумі 500 грн. та 100 доларів США, які належать ОСОБА_8 Після цього вилучене портмоне з грошима було переданому слідчому ОСОБА_3 для долучення до матеріалів кримінального провадження №0001948, в якості речових доказів.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об'єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов'язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» (далі - Порядок), вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, який здійснює таке провадження.

Згідно з п.8 Порядку відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження.

Відповідно до п.10 Порядку взяття на облік речових доказів проводиться не пізніше наступного дня після їх вилучення (отримання) шляхом внесення відповідного запису до книги обліку.

Пунктом 1 розділу 2 Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 № 296 (далі - Інструкція) визначено, що кожен слідчий веде книгу обліку слідчої роботи (про рух кримінальних проваджень), до якої заносить відомості про рух усіх кримінальних проваджень, у яких ним здійснюється досудове розслідування. Допускається ведення такого обліку за допомогою електронно-обчислювальної техніки, що має дублюючий характер.

Згідно з п.2 розділу 2 Інструкції у разі відбуття слідчого у відпустку або службове відрядження, тимчасової втрати ним працездатності, переведення його для подальшого проходження служби до іншого підрозділу чи звільнення з посади кримінальні провадження, що перебувають у його провадженні, а також у яких досудове розслідування зупинено або винесено постанову про їх закриття, разом з книгою обліку слідчої роботи передаються згідно з актом приймання-передавання матеріалів кримінальних проваджень у двох примірниках керівнику органу досудового розслідування (особі, яка виконує його обов'язки) для організації подальшого розслідування.

Відповідно до п.3 розділу 2 Інструкції керівник органу досудового розслідування (особа, яка виконує його обов'язки) після звірення фактичної наявності кримінальних проваджень з даними Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та книги обліку слідчої роботи (про рух кримінальних проваджень) своїм підписом засвідчує факт приймання кримінальних проваджень. Один примірник акта поміщується до наряду приймання-передавання кримінальних проваджень органу досудового розслідування (далі - наряд-накопичувач), а другий - залишається у слідчого.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Для встановлення обставин у судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, досліджуються письмові та речові докази, у тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів.

Факт отримання позивачем речових доказів для долучення до матеріалів кримінального провадження №0001948 підтверджується підписом, який міститься в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події.

Те, що позивач заперечила виконання свого підпису в журналі, а відповідач не клопотав про призначення почеркознавчої експертизи, колегія суддів не вважає обґрунтованою підставою для визнання того факту, що у журналі підпис від імені ОСОБА_3 виконано іншою особою після звернення позивача з позовом до суду.

Також, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що у разі коли позивач заперечувала проти дійсності свого підпису, то саме вона повинна була клопотати про призначення почеркознавчої експертизи, адже відповідно до приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, позивач жодними доказами не підтвердила свої доводи щодо здійснення у журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події підпису від її імені іншою особою після звернення до суду з адміністративним позовом, а тому колегія суддів не приймає ці доводи до уваги.

З пояснень свідків, що викликались до суду першої інстанції, а також висновків за результатами службового розслідування встановлено, що свідок ОСОБА_11 не бачив факту передачі письмових матеріалів і вилучених речей позивачу.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що 03.08.2016 року за дорученням начальника СВ майора поліції ОСОБА_11 слідчому ОСОБА_3 було доручено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001948 за ч.3 ст.187 КК України. 05.08.2016 року після надходження до чергової частини відділу поліції повідомлення про виявлення двох портмоне з грошима та банківськими картками, на місце події направлено слідчо-оперативну групу у складі слідчого ОСОБА_9, яка провела огляд місця події та в присутності понятих вилучила знайдені портмоне. Після прибуття до Олександрійського ВП слідчий ОСОБА_9 пакет з вилученими речами (речовими доказами) передала особисто ОСОБА_3 для доручення до матеріалів кримінального провадження. У подальшому 05.09.2016 року ОСОБА_12, виконуючи обов'язки керівника слідчого підрозділу доручила досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001948 слідчому ОСОБА_10, якому були передані кримінальне провадження та речові докази.

Під час службового розслідування також було встановлено, що позивач перед відбуттям у відрядження не забезпечила передачу згідно акту прийому-передачі кримінального провадження та наявних у ньому речових доказів керівнику слідчого підрозділу, як того вимагає п. 2.2. Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 року №296, а забезпечила лише доступ до місця, де вони зберігались. Наведені обставини позивачем не заперечувались.

Факт передачі речових доказів слідчою ОСОБА_9 після прибуття до Олександрійського ВП особисто ОСОБА_3 також підтверджено поясненнями ОСОБА_9, які надавались під час службового розслідування та відображені у висновках за результатами службового розслідування.

Отже, колегія суддів вважає, що наявними в матеріалах справи доказами належним чином підтверджено той факт, що речові докази були передані ОСОБА_3, проте після їх отримання позивач в порушення вимог ст.98, частин 1, 2 ст. 100 КПК України вилучені речі належним чином не оглянула, не сфотографувала, в протоколі огляду предметів не описала, судово-товарознавчу експертизу щодо визначення вартості портмоне не призначила, вилучені портмоне та гроші до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів не долучила та не забезпечила передачу їх на зберігання відповідно до вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104 та Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 № 296.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який затверджено Законом України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.06.2006 року (далі - Дисциплінарний статут ОВС України) на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС України визначено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Як зазначив відповідач в апеляційній скарзі та не заперечував позивач у відзиві, на момент проведення службового розслідування ОСОБА_3 мала діюче дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження, яке було оголошено наказом Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області від 03.06.2016 року №356, а тому, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, колегія суддів вважає притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність правомірним, а наказ від 21.12.2016 року №949 таким, що прийнятий на підставі, у межах повноважень наданих відповідачу, з дотриманням вимог чинного законодавства, тому підстави для його скасування відсутні.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року в адміністративній справі №П/811/203/17(2-ап/811/12/17) за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - старший слідчий ОВС ОМВ СУ Управління Ющенко Я.О., заступник начальника СУ Управління Босонченко В.В., заступник начальника Управління Таршин Д.А. про визнання протиправним та скасування наказу - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 08 травня 2018 року, в повному обсязі постанова складена 14 травня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва