Справа № 725/5668/17
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/5668/17
Номер провадження 2-а/725/203/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря: Слободян В.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 17.11.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 17.11.2017 року.

Посилався на те, що 17.11.2017 року начальником Чернівецької митниці ДФС було винесено постанову у справі про порушення митних правил №1846/40800/17, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 632980 грн. 53 коп.

Вказаною постановою було встановлено, що він 02.08.2017 року, маючи статус громадянина-резидента, для перетину митного кордону використовував паспортний документ громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5, при цьому ввіз на територію України автомобіль марки «Фольцваген Гольф» з р.н. JUU663, з метою ухилення від сплати обовязкових митних платежів, що передбачені ч.3 ст. 380 МК України.

Із постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам події та була винесена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів.

Зокрема, ОСОБА_1 вважає, що визначений митним органом розмір несплачених митних платежів не ґрунтується на належних і допустимих доказах. Зокрема, його було визначено на підставі службової записки №965/24-70-19-32 від 21.09.2017 року, при цьому не вказано чи проводилась експертна оцінка транспортного засобу для отримання точної інформації щодо вартості автомобіля, що є необхідним для вірного і точного нарахування необхідних до сплати митних платежів.

Також митним органом не було виконано вимоги Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1846/40800/17, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву з письмовими доказами, в якому митниця позов не визнала, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні адміністративний позов не визнав. Зазначив, що не погоджується із розміром визначених митницею до сплати платежів, однак оплатити вартість авто товарознавчої експертизи не має змоги, оскільки хворіє на рак та перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просив позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та підтримав викладені у ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у поданому до суду відзиві на позов. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 17.09.2017 року старшим державним інспектором ВМО пункту пропуску «Порубне» митного посту «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №1846/408020/17 (а.с.30-31).

Як вбачається із змісту протоколу, інспектором було виявлено порушення: 17.09.2017 року о 17 год. 10 хв. на територію пункту пропуску «Порубне» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС вїхав легковий автомобіль марки «Фольксваген Гольф» р.н. JUU663 під керуванням громадянина ОСОБА_1, який прямував з України до ОСОБА_5 в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору». До митного контролю громадянин ОСОБА_1 подав закордонний паспорт громадянина України ЕР119003, виданий 03.07.2012 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №Н340506.

У процесі здійснення аналізу перетину митного кордону України транспортного засобу марки «Фольксваген Гольф», країна реєстрації Литва р.н. JUU663 встановлено, що зазначена особа ввезла на митну територію України даний транспортний засіб у режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорту громадянина ОСОБА_5.

Під час митного контролю ОСОБА_1 предявив закордонний паспорт громадянина ОСОБА_5 053864244, виданий 29.06.2016 року поліцією м.Сучава.

Таким чином, під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус «резидента».

Постановою по справі про порушення митних правил №1846/40800/17 від 17.11.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 632980 грн. 53 коп. (а.с.51-53).

За змістом ст.485 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином обов'язковим елементом складу правопорушення є інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «Фольксваген Гольф» р.н. JUU663 надав паспорт громадянина ОСОБА_5.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, Закону України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні довідки Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області від 26.09.2017 року, ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР 119003 від 03.07.2012 року (а.с.39).

Таким чином, оскільки у позивача, станом на 17.09.2016 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина ОСОБА_5, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, у даному випадку позивач при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування повинен був сплатити усі необхідні митні платежі.

Разом із тим, суд враховує положення ч.1 ст.489 МК України, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного та враховуючи те, що розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту не сплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Так, за змістом п.1 ч. 1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 глави 9 Митного кодексу Українивизначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантомз метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексуза основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товарибули продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарівне може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, матеріали справи про порушення митних правил №1846/408000/17 не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився ОСОБА_1

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою №693/24-70-20-02/17 від 20.09.2017 року (а.с. 40-41).

Як вбачається із змісту дослідженої у судовому засіданні службової записки, митну вартість автомобілю марки «Фольксваген Гольф» р.н. JUU663 було визначено на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, акту проведення його огляду. Зазначені у ній відомості є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів (а.с.41). Уповноваженим особам запропоновано звернутися до експертів авто товарознавців.

Даючи оцінку зазначеним обставинам, суд зауважує, що 17.09.2017 року ОСОБА_1 під час складення протоколу про порушення митних правил виїжджав саме на автомобілі марки «Фольксваген Гольф» р.н. JUU663, а отже у митного органу був доступ до вказаного транспортного засобу та можливість належним чином встановити його митну вартість.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Окрім того, суд зауважує, що ОСОБА_1 хворіє на рак, що підтверджується випискою №4367 від 29.09.2017 року з медичної картки стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення, у звязку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі та не в змозі самостійно оплатити вартість експертизи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №1846/40800/17 від 17.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та надіслати справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька