Справа № 127/2807/18
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2807/18

Головуючий у 1-й інстанції: Гриневич В.С.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

15 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Ватаманюка Р.В. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Гайсинського, Теплицького, Бершадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Гайсинського, Теплицького, Бершадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2018 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 22.05.2017 року доручено старшому державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_3 у термін з 22.05.2017 року по 06.06.2017 року здійснити державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства шляхом проведення перевірки при використанні земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель запасу та резервного фонду площею 16,7127 га кадастровий номер :01:004:0086 та площею 31,2704 га кадастровий номер :02:003:0083 на території Грузької сільської ради Гайсинського району, за межами населеного пункту, за результатами якої складено акт №76 від 26.05.2017 року.

Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки №76 від 26.05.2017 року, у результаті перевірки встановлено, що станом на 26.05.2017 року земельна ділянка площею 16,7127 га із земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля) за межами населеного пункту знаходиться в розореному стані та на ній здійснено посів озимого ячменю. Даний факт являється порушенням ст. 124, 125 ЗК України, що кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки за що передбачена відповідальність по ст. 53-1 КУпАП.

З акту обстеження земельної ділянки від 15.06.2017 року №65 слідує, що старшим державним інспектором Ткачуком В.В., за участю кадастрового реєстратора Відділу у Гайсинському районі міжрайонного управління у Гайсинському та Іллінецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_4, проведено обстеження земельної ділянки, загальною площею 16,7127 га, яка знаходиться на території Грузької сільської ради Гайсинського району за межами населеного пункту та виявлено, що на день перевірки земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) знаходиться в розореному стані та на ній здійснено посів озимого ячменю, документи які б надавали право використовувати земельну ділянку в директора ТОВ "Агропідприємство "Грузьке" ОСОБА_2 відсутні.

17.06.2017 року старшим державним інспектором Ткачуком В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення №46, відповідно до якого встановлено, що 26.05.2017 року земельна ділянка площею 16,7127 га із земель сільськогосподарського призначення знаходиться в розореному стані та на ній здійснено посів озимого ячменю. У вказаному протоколі також зазначено, що особою яка вчинила адміністративне правопорушення є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У звязку з виявленими порушеннями земельного законодавства директора ТОВ "Агропідприємство "Грузьке" ОСОБА_2, на підставі постанов №49 та №50 від 23.06.2017 року, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. та здійснено розрахунки шкоди щодо самовільного зайняття земельної ділянки.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення №24 від 26.01.2018 року, винесеною старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_3, директора ТОВ "Агропідприємство "Грузьке" ОСОБА_2Т визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд І інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність вчинених дій та прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно ст. 244 КУпАП, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства у сфері використання та охорони земель і порядку та умов ведення насінництва та розсадництва, правил технічної експлуатації самохідних сільськогосподарських машин і правил техніки безпеки під час їх експлуатації (статті 52 - 53-4, 54-56, 104-1, 108 та 188-5).

Від імені зазначеного органу розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

1) Головний державний інспектор сільського господарства України - штраф на громадян до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) головні державні інспектори сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, їх заступники - штраф на громадян до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) старші державні інспектори сільського господарства, державні інспектори сільського господарства - штраф на громадян до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 року № 963-IV (далі Закон № 963-IV), державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України;

передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону № 963-IV, самовільним зайняттям земельної ділянки, є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 53-1 КУпАП вказано, що самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП є громадяни та посадові особи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач, будучи директором ТОВ "Автопідприємство "Грузьке" користується земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 16,7127 га, що розташована на території Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області.

Разом з тим, жодного доказу перебування у власності позивача, на праві постійного користування чи праві оренди зазначеної земельної ділянки позивачем не надано та відповідно матеріали справи не містять.

Згідно з положеннями статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом з тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

З аналізу норм статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України слідує висновок, що власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають у особи з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Водночас, ні рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) позивачу або ж ТОВ "Автопідприємство "Грузьке" вищевказаної земельної ділянки або вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, позивачем не надано та відповідно до матеріали справи не містять.

Разом з тим, Верховний Суд України у своїй постанові від 22.11.2010 року по справі № 3-27г10 вказав, що обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує правовстановлюючих документів, а відсутність у неї таких документів є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем в межах повноважень та спосіб встановлений законом винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 53-КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено правомірності використання земельної ділянки, натомість рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідає нормам чинного законодавства.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6