Справа № 802/1185/18-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

м. Вінниця

05 травня 2018 р. Справа № 802/1185/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Воробйової І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

представника позивача: Цвика А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у справі

за позовом: Фермерського господарства "Поділля Н"

до: Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Фермерського господарства "Поділля Н" до Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання протиправними та скасування рішень.

26.04.2018 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом :

- зупинення дії рішень про реєстрацію припинення права оренди ФГ "Поділля Н" та реєстрацію права оренди за ТОВ "Поділля -АГРО ЛТД" і ТОВ "Поділля Агро-Т" стосовно спірних земельних ділянок ;

- заборони суб'єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно до набрання рішенням у даній справі законної сили, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно спірних земельних ділянок.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зіслався на те, що реєстрація припинення права оренди за ФГ "Поділля Н" щодо спірних земельних ділянок, проведена на підставі підроблених документів. Більш того, оскаржуваними рішеннями зареєстровано право припинення оренди на підставі угод про розірвання договорів, які між позивачем та громадянами не укладалисть. Наслідком таких рішень стало прийняття наступних, якими зареєстровано право оренди між громадянами та іншими юридичними особами на орендуємі позивачем земельні ділянки. Позивач вказав, що в подальшому, існує ймовірність повторного внесення інших відомостей щодо права оренди на спірні земельні ділянки. У разі ж внесення відповідних відомостей до реєстру щодо реєстрації права оренди на спірні земельні ділянки за ТОВ "Поділля -АГРО ЛТД" і ТОВ "Поділля Агро-Т" та ймовірного скасування судом оскаржуваних рішень, позивачу необхідно буде повторно звернутися до державного реєстратора для відновлення своїх прав та витрачати значні кошти.

Окрім того, позивач також вказав, що оскаржувані рішення дають право ТОВ "Поділля -АГРО ЛТД" і ТОВ "Поділля Агро-Т" до завершення розгляду справи використовувати орендовані позивачем землі та здійснювати с/господарські роботи у 2018 року, що позбавить позивача права на оброблення землі в 2018 році та призведе до порушення прав та інтересів позивача і завдасть підприємству значних збитків.

Зз урахуванням положень частини третьої статті 154 КАС України, заяву призначено до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення щодо необхідності забезпечення позову аналогічні викладеним у заяві. Додатково пояснив, що фермерським господарством в 2017 році восени проводився комплекс робіт по обробітку, посіву, внесенню мінеральних добрив та засобів захисту рослин на орендованих земельних ділянках. Наявність оскаржуваних рішень позбавляє можливості позивача проводити засів орендованих земель, натомість таке право отримано іншими особами на підставі незаконних рішень. Не забезпечення позову, як вказав представник, унеможливить ефективний захист прав та інтересів господарства, адже будуть понесені чималі збитки.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду повідомлений належни чином. Неявка відповідача не передшджає розгляду поданої заяви.

Надавши оцінку доводам заяви про забезпечення адміністративного позову, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення із таких підстав.

Забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із процитованої норми видно, що законодавець встановив підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема, такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 р., надано роз'яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з нормами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із системного аналізу вимог наведених статей видно, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів про забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.

Виходячи зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову та наведених позивачем тверджень в її обґрунтування, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд погоджується, що наведені обставини, дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії спірних рішень та заборони третім особам вчиняти будь -які дії стосовно спірних ділянок, може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ФГ "Поділля Н", за захистом яких господарство звернулось до суду. Виконання рішення суду в такому разі може не призвести до фактичного захисту прав та інтересів, за яким звернувся позивач у справі. Реалізація оскаржуваних рішень та вчинення будь-якими особами заходів чи дій відносно спірних земельних ділянок призведе до ілюзорності судового захисту прав та інтересів, за яким звернувся позивач, поданий адміністративний позов буде не актуальним та втратить свій зміст, оскільки у випадку задоволення позовних вимог не відбудеться реального судового захисту, з огляду на спричинення нових порушень прав та інтересів позивача, які можуть виникнути через існування можливості використання спірних земельних ділянок іншими особами. До того ж, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може зумовити виникнення інших спорів, для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль шляхом ініціювання нових судових процесів, що потягне за собою матеріальні витрати.

Заходи забезпечення адміністративного позову у такий спосіб, який просить позивач, відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, застосовуючи заходи забезпечення позову судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрано адекватні заходи для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення.

Окремо суд акцентує на наступному.

Відповідно до загальних засад цивільного права та вимог статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - ЗУ N 1952-IV) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно із статтею 2 ЗУ N 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти ;державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори) (ч.1 ст. 6 ЗУ N 1952-IV).

Статтею 10 ЗУ N 1952-IV визначено, що державним реєстратором є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Із положень статті 25 ЗУ N 1952-IV випливає, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна.

Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна.

Рішення суду або заява власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі рішення суду про скасування рішення суду, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

Згідно статті 31-1 ЗУ N 1952-IV, реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду.

Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.

Із аналізу вищезазначених норм видно, що законодавством встановлено особливий порядок виконання ухвал про вжиття заходів забезпечення позову з питань заборони здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна та такий розповсюджується на всі органи державної реєстрації прав, визначені статтею 6 ЗУ N 1952-IV.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вжиті заходи забезпечення позову відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову та є ефективним засобом до набрання законної сили рішенням прийнятим по цій справі.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене , керуючись ст.150, 151, 241, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовільнити.

Зупинити дію оскаржуваних рішень про реєстрацію припиненння права оренди ФГ "Поділля Н" та реєстрацію права оренди за ТОВ ""Поділля-АГРО ЛТД" і ТОВ "Поділля АГРО-Т" за наступними індексними номерами та датами:

- 38485606 від 2.12.2017 р.;

- 38567423 від 6.12.2017 р.;

- 38485495 від 2.12.2017 р.;

- 38567516 від 6.12.2017 р.;

- 38485466 від 2.12.2017 р.;

- 38485529 від 2.12.2017 р.;

- 38485558 від 2.12.2017 р.;

- 38485294 від 2.12.2017 р.;

- 38567257 від 6.12.2017 р.;

- 38567199 від 6.12.2017 р.;

- 38293160 від 23.11.2017 р.;

- 38567393 від 6.12.2017 р.;

- 38567446 від 6.12.2017 р.;

- 38485174 від 2.12.2017 р.;

- 38358443 від 27.11.2017 р.;

- 38359785 від 27.11.2017 р.;

- 38292986 від 23.11.2017 р.;

- 38293362 від 23.11.2017 р.;

- 38292810 від 23.11.2017 р.;

- 38567466 від 6.12.2017 р.;

- 382835599 від 22.11.2017 р.;

- 38358980 від 27.11.2017 р.;

- 38567539 від 6.12.2017 р.;

- 38485368 від 2.12.2017 р.;

- 38485221 від 2.12.2017 р.;

- 38281408 від 22.11.2017 р.;

- 38357467 від 27.11.2017 р.;

- 38567176 від 6.12.2017 р.;

- 38359385 від 27.11.2017 р.;

- 38485398 від 2.12.2017 р.;

- 38567236 від 6.12.2017 р.;

- 38567491 від 6.12.2017 р.;

- 38567558 від 6.12.2017 р.;

- 38339415 від 24.11.2017 р.;

- 38266245 від 22.11.2017 р.;

- 38485332 від 2.12.2017 р.;

- 38485440 від 2.12.2017 р.;

- 38567576 від 6.12.2017 р.;

- 38485633 від 2.12.2017 р.;

- 38567728 від 6.12.2017 р.;

- 38567747 від 6.12.2017 р.;

- 38567588 від 6.12.2017 р.;

- 38485669 від 2.12.2017 р.;

- 38567702 від 6.12.2017 р.;

- 38567632 від 6.12.2017 р.;

- 38567657 від 6.12.2017 р.;

- 38485253 від 2.12.2017 р.;

- 38567685 від 6.12.2017 р.;

- 38567612 від 6.12.2017 р.;

- 38485840 від 2.12.2017 р.;

- 38567936 від 6.12.2017 р.;

- 38486317 від 2.12.2017 р.;

- 38569009 від 7.12.2017 р.;

- 38485886 від 2.12.2017 р.;

- 38486347 від 2.12.2017 р.;

- 38485926 від 2.12.2017 р.;

- 38486140 від 2.12.2017 р.;

- 38567874 від 6.12.2017 р.;

- 38567772 від 6.12.2017 р.;

- 38567905 від 6.12.2017 р.;

- 38567973 від 6.12.2017 р.;

- 38486267 від 2.12.2017 р.;

- 38567956 від 6.12.2017 р.;

- 38485747 від 2.12.2017 р.;

- 38571695 від 7.12.2017 р.;

- 38492069 від 4.12.2017 р.;

- 38486221 від 2.12.2017 р.;

- 38567829 від 6.12.2017 р.;

- 38486014 від 2.12.2017 р.;

- 38567798 від 06.12.2017 р.

- 38568788 від 07.12.2017 р.

- 38571450 від 07.12.2017 р.

- 38486075 від 02.12.2017 р.

- 38573486 від 07.12.2017 р.

- 38621114 від 08.12.2017 р.

- 38573135 від 07.12.2017 р.

- 38485972 від 02.12.2017 р.

- 38569580 від 07.12.2017 р.

- 38485796 від 02.12.2017 р.

- 38574719 від 07.12.2017 р.

- 38574414 від 07.12.2017 р.

- 38486184 від 02.12.2017 р.

- 38572018 від 07.12.2017 р.

- 38572872 від 07.12.2017 р.

- 38569127 від 07.12.2017 р.

- 38337463 від 24.11.2017 р.

- 38358616 від 27.11.2017 р.

- 38366533 від 27.11.2017 р.

- 38333047 від 24.11.2017 р.

- 38337789 від 24.11.2017 р.

- 38333500 від 24.11.2017 р.

- 38284079 від 22.11.2017 р.

- 38359133 від 27.11.2017 р.

- 38281756 від 22.11.2017 р.

- 38357696 від 27.11.2017 р.

- 38359544 від 27.11.2017 р.

- 38339558 від 24.11.2017 р.

- 38266538 від 22.11.2017 р.

Заборонити суб'єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно до набрання рішенням у даній справі законної сили, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельних ділянок, що знаходяться на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області із наступними кадастровими номерами:

1. НОМЕР_1

2. НОМЕР_2

3. НОМЕР_3

4. НОМЕР_4

5. НОМЕР_5

6. НОМЕР_6

7. НОМЕР_7

8. НОМЕР_8

9. НОМЕР_9

10. НОМЕР_10

11. НОМЕР_11

12. НОМЕР_12

13. НОМЕР_13

14. НОМЕР_14

15. НОМЕР_15

16. НОМЕР_16

17. НОМЕР_17

18. НОМЕР_18

19. НОМЕР_19

20. НОМЕР_20

21. НОМЕР_21

22. НОМЕР_22

23. НОМЕР_23

24. НОМЕР_24

25. НОМЕР_25

26. НОМЕР_26

27. НОМЕР_27

28. НОМЕР_28

29. НОМЕР_29

30. НОМЕР_30

31. НОМЕР_31

32. НОМЕР_32

33. НОМЕР_33

34. НОМЕР_34

35. НОМЕР_35

36. НОМЕР_36

37. НОМЕР_37

38. НОМЕР_38

39. НОМЕР_39

40. НОМЕР_40

41. НОМЕР_41

42. НОМЕР_42

43. НОМЕР_43

44. НОМЕР_44

45. НОМЕР_45

46. НОМЕР_46

47. НОМЕР_47

48. НОМЕР_48

49. НОМЕР_45

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна