Справа № 819/226/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/226/18

02 травня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дудак І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Управлінням Держпраці у Тернопільській області на підставі наказу від 30.11.2017 №646 проведено позапланову перевірку фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 на предмет додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Результати перевірки оформлено Актом від 06.12.17 №19-01-61/543, згідно якого відповідачем встановлено порушення позивачем ряду норм законодавства, зокрема ч.3 ст. 24, ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст.115 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». 08.12.2017 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Тернопільській області Галько З.Р. внесено позивачу припис № 19-01-61/543-466. 22.12.2017 Заступник начальника Управління Держпраці у Тернопільській області Ващук С.Я. розглянувши Акт перевірки виніс постанови за порушення законодавства про працю. Позивач вважає, що інформація та висновки викладені в Акті перевірки не ґрунтуються на фактичних обставинах, чинному законодавстві, спростовуються наявними письмовими доказами, що додаються до адміністративного позову, а відтак винесені Постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів викладених в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Управління Держпраці у Тернопільській області в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на поданий відзив на адміністративний позов від 14.03.2018 року. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

02.05.2018 року в судовому засіданні було допитано позивача ОСОБА_3 як свідка, про що свідчить розписка та присяга свідка.

Суд, заслухавши в судовому засіданні думку представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Управлінням Держпраці у Тернопільській області (далі - Відповідач) на підставі наказу від 30.11.2017 №646 проведено позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - Позивач) на предмет додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування з 05.02.2017 по 06.12.2017, результати якої оформлено Актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 06.12.17 №19-01-61/543 (далі - Акт перевірки).

Судом встановлено, що згідно Акту перевірки Відповідачем встановлено порушення ряду норм законодавства, зокрема ч.3 ст. 24, ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст.115 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

З інформацією та висновками викладеними в Акті перевірки ОСОБА_3 не погодилася, про що і зазначила одночасно з його підписанням.

08.12.2017 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Тернопільській області Галько З.Р. винесено позивачу припис № 19-01-61/543-466, яким: укладення трудових договорів привести у відповідність до ст.24 Кодексу законів про працю України; облік робочого часу працівників привести у відповідність до ст.53 Кодексу законів про працю України; нарахування та виплату заробітної плати працівникам здійснювати відповідно до вимог статті 115 Кодексу законів про працю України та статті 24 Закону України «Про оплату праці».

З огляду на вище наведене, відповідачем надано строк позивачу до 09.01.2018 року письмово проінформувати Управлінням Держпраці у Тернопільській області про виконання вимог припису.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 05.01.2018 № 05/01-1 відповідача було повідомлено про виконання вимог припису.

22.12.2017 Заступник начальника Управління Держпраці у Тернопільській області Ващук С.Я. розглянувши Акт перевірки, виніс постанови за порушення законодавства про працю, на підставі: 1) абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України: постанову від 21.12.2017 р. № ТЕ192/2/19-01-61/543 про накладення уповноваженою посадовою особою штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 в розмірі 96000,00 грн.; 2) абзацу третього частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України: постанову від 21.12.2017 р. № ТЕ192/1/19-01-61/543 про накладення уповноваженою посадовою особою штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 в розмірі 9600,00 грн.; 3) абзацу восьмого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України: постанову від 21.12.2017 р. № ТЕ192/19-01-61/543 про накладення уповноваженою посадовою особою штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 в розмірі 3200,00 грн.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Процедура проведення перевірок додержання законодавства про працю на час перевірки позивача визначалася Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390 (далі - Порядок перевірок).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю на час перевірки позивача визначалася Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок контролю).

Відповідно до вимог п.3 Порядку перевірок: позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Так , ст. 6 Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено підстави для здійснення позапланових заходів:

подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

(Дію другого речення абзацу п'ятого частини першої статті 6 призупинено на час дії мораторію на здійснення заходів державного нагляду (контролю) суб'єктів господарювання згідно із Законом № 1728-УІІІ від 03.11.2016).

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи. її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) якщо вони не пред'явили документи передбачені цим абзацом;

неподання суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

доручення Прем'єр-міністра України про перевірку суб'єктів господарювання у відповідній сфері у зв'язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

Всупереч вимогам законодавства, ні в Направленні відповідача на проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю від 30.11,2017 № 4.1/061/438 (далі- Направлення), ні в Акті перевірки не зазначено підстави для проведення позапланової перевірки позивача та наявність згоди Держпраці України на її проведення.

Щодо факту порушення позивачем ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України та протиправності Постанови від 21.12.2017 р. № ТЕ192/2/19-01-61/543 про накладення уповноваженою посадовою особою штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 в розмірі 96000,00 грн.

15 вересня 2017 року між позивачем, як Замовником та ОСОБА_7, як Виконавцем, було укладено цивільно-правову угоду №1, відповідно до якої Виконавець взяла на себе зобов'язання виконати певні роботи (надати послуги): виконувати на узгоджений період обов'язки адміністратора ресторану .

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 3 статті 24 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі виконання робіт (надання послуг) не на підставі трудового договору, а відповідно до договору підряду/надання послуг (цивільно-правового договору), трудові відносини не виникають.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків є цивільно-правовим договором.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Законом не заборонено укладання цивільно-правових договорів, за якими жодний результат праці замовнику передаватися не буде, оскільки послуги, що надаються за такими договорами є невід'ємними від самого процесу їх надання.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації цього права.

Виходячи з положень КЗпП України та ЦК України реалізувати своє право на працю можна шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема: договору підряду, договору доручення, авторського договору та інших цивільно-правових угод. Усі ці договори регулюють суспільні відносини у сфері трудової діяльності осіб, хоча їх правове регулювання істотно відрізняється.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Трудовий договір за своєю правовою природою регулює процес праці, а цивільно-правовий договір, у даному випадку - договір надання послуг, - укладається з метою вчинення певних дій та за згодою певних осіб для досягнення результатів певної діяльності. Правовідносини, що виникають у випадку взяття фізичною особою обов'язку виконати роботу (послугу) і передати замовникові результат роботи, - виникають на підставі цивільно - правового договору. Разом з тим, укладення трудового договору зумовлює дотримання працівником внутрішнього трудового розпорядку роботодавця, про прийняття його на роботу видається наказ, працівник має право на одержання допомоги з соціального страхування та на одержання певних пільг тощо.

Відповідно до змісту укладеної між сторонами цивільно-правової угоди слідує, що на Виконавця не розповсюджуються правила внутрішнього трудового розпорядку Замовника.

Суд зазначає, що твердження відповідача про те, що Виконавець при виконанні робіт повністю підпорядковується Замовнику на всіх етапах своєї роботи не відповідають дійсності. Так, відповідно до умов Угоди, Виконавець самостійно, на власний ризик організовує виконання цього договору у відповідності до його умов та вимог цивільного законодавства (п. 8.2 Угоди). Виконавець виконує роботу за цим Договором самостійно (п. 1.4 Угоди).

Про цивільний характер укладеної угоди свідчить і її строковість (п. 10.1 договору передбачає, що строк дії Угоди з 15 вересня 2017 року до 06 грудня 2017 року), умови оплати (на підставі акту виконаних робіт - п. 2.1Угоди, який підписаний сторонами 06.12.2017 року без зауважень). Умови відповідальності за невиконання Угоди (розділ 3 Угоди), які не властиві трудовому договору.

Статтею 204 ЦК України, закріплено презумпцію правомірності правочину, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з інформації зафіксованої в Акті перевірки та в Постанові від 21.12.2017 р. № ТЕ192/2/19-01-61/543, серед іншого зафіксовано обставини, які свідчать про те, що відповідач вважає укладену між мною та виконавцем ОСОБА_7 цивільно-правову угоду удаваним правочином, тобто такою, що укладена з метою приховати інший правочин (тобто трудовий договір).

Однак, відповідно до вимог чинного законодавства, удаваним правочин вправі визнати лише суд і лише за заявою зацікавленої особи, зокрема ОСОБА_7

ОСОБА_7 в суд з відповідною заявою про визнання укладеної 15.09.2017 року цивільно-правової угоди удаваним правочином не зверталась, жодного рішення з цього приводу на сьогодні не має, а тому такі твердження та висновку відповідача, викладені в Акті та Постанові, є необґрунтованими.

Крім того, письмові пояснення ОСОБА_7 від 19.11.2017 про проходження нею стажування у ресторані "Гульдень" без оформлення трудових відносин, посилання на які є в Постанові від 21.12.2017 р. № ТЕ192/2/19-01-61/543 та Акті перевірки не відповідають ознакам допустимого доказу для встановлення факту не оформлення найманого працівника, оскільки отримання їх головним державним інспектором відбувалося до моменту пред'явлення останньою направлення на проведення перевірки та здійснювалося до початку проведення перевірки.

Під час надання попереднього пояснення в ході перевірки, позивачем, на пропозицію інспектора, було зазначено, що ОСОБА_7 стажувалася у неї на посаду адміністратора. Проте, жодних домовленостей з ОСОБА_7 про працевлаштування на посаду адміністратора у ОСОБА_3 не було. Не зафіксовано Відповідачем і факту перебування на робочому місці та виконання трудових обов'язків ОСОБА_7

Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутній факт порушення позивачем ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, а тому постанова від 21.12.2017 р. № ТЕ192/2/19- 01-61/543 про накладення уповноваженою посадовою особою штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 в розмірі 96000,00 грн. є протиправною.

Щодо фактів порушень позивачем ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю України та ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та протиправності Постанови від 21.12.2017 р. № ТЕ192/1/19-01-61/543 про накладення уповноваженою посадовою особою штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 в розмірі 9600,00 грн. та ч.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» та протиправності Постанови від 21.12.2017 р. № ТЕ192/19- 01-61/543 про накладення уповноваженою посадовою особою штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 в розмірі 3200,00 грн.

Статтею 6 Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що: під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відображені в Акті перевірки висновки про інші порушення, зокрема ч.1 ст 115 Кодексу законів про працю України та ч.1 ст. 24, ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» були зроблені на підставі аналізу документів, які не були предметом дослідження позапланової перевірки, а тому не можуть бути підставами для винесення постанов.

Слід також врахувати, що позивачем виконано вимоги припису від 08.12.2017 № 19-01-61/543-466, а відповідно до п. 28. Порядку контролю: у разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Враховуючи наведене, вважаю відсутні підстави для винесення Постанови від 21.12.2017 р. № ТЕ192/1/19-01-61/543 про накладення уповноваженою посадовою особою штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 в розмірі 9600,00 грн., Постанови від 21.12.2017 р. № ТЕ192/19-01-61/543 про накладення уповноваженою посадовою особою штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 в розмірі 3200,00 грн за порушення позивачем ч.1 ст. 11 Кодексу законів про працю України, ч,1 ст. 24, ч.2 ст. ЗО Закону України «Про оплату праці»,

Відповідно до п. 6, 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N509 від 17.07.2013 року, про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше, ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Відповідно до п. 7 Порядку N 509 справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення (п. 8 Порядку N 509).

Судом встановлено, що зазначені Постанови прийняті без участі позивача. Жодних повідомлень про розгляд справи в призначений час і місце щодо порушень законодавства про працю позивач не отримувала, тим самим позбавлена була можливості надати свої клопотання, пояснення та заперечення.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не запереченні відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю. Визнати протиправними і скасувати постанови Управління Держпраці у Тернопільській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3:

- №ТЕ192/2/19-01-61/543 від 21.12.2017 р.;

- №ТЕ192/1/19-01-61/543 від 21.12.2017 р.;

- №ТЕ192/19-01-61/543 від 21.12.2017 р..

Стягнути на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати зі сплати судового збору в сумі 2 095 (дві тисячі дев'яносто п'ять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 травня 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.