Справа № 815/1110/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1110/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 4-А) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати пенсії та зобов'язання поновити щомісячно нарахування та виплату пенсії з 01.10.2015 року-

ВСТАНОВИВ:

До суду 14 березня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якій позивач просив визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати позивачу пенсії, зобов'язати поновити щомісячно нарахування та виплату пенсії з 01.10.2015 року та зобов'язати надати звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здобув право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 та на даний час є внутрішньо переміщеною особою, яка перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі. З 01.10.2015 року відповідачем припинено виплату пенсії позивачу без пояснення свої дій. Позивач вважає зазначену відмову протиправною та такою, що порушує його конституційні права.

В прохальній частині позову позивач просить розглядати справу без його участі.

Ухвалою суду від 19 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання на 19 квітня 2018 року.

Також ухвалою суду від 19 березня 2018 року суд зобов'язав позивача подати довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, чинної за спірний період; письмові пояснення з питання, де фактично проживає та проживав у спірний період позивач, урахуванням того, що у позові зазначена адреса: АДРЕСА_1, а в клопотанні про поновлення строку зазначено, що позивач тривалий час перебував у родичів в Російській Федерації та в інших місцях; звернення позивача до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №37 від 25 січня 2018 року та докази звернення до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі в листопаді 2017 року, як зазначено в клопотанні про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою від 19 березня 2018 року ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору у розмірі 704,8 грн. у даній справі до ухвалення судового рішення у справі.

До суду від відповідача 11.04.2018 року (вхід. №9893/18) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що позивач перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за віком як внутрішньо переміщена особа згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», проте, станом на 01.10.2015 року згідно з п. 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщеннях осіб» від 01.10.2014 року №509, термін вказаної довідки складав 6 місяців, та у зв'язку з тим, що чинна на даний момент довідка позивачем до управління не надавалась, виплату пенсії припинено автоматично. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що дії управління УПФУ є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства На вимогу суду відповідач у відзиві зазначив, що рішення, яким припинено виплату у пенсійній справі відсутнє, оскільки припинення виплати відбулось автоматично, у зв'язку із закінченням строку дії довідки.

На перше відкрите судове засідання 19 квітня 2018 року позивач або його представник не з'явився. В позовній заяві позивач просив розглядати справу за його відсутністю.

Представник відповідача на відкрите судове засідання також не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини нез'явлення суд не повідомив.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання вирішив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Через канцелярію суду 23 квітня 2018 року (вхід. № 11030/18), надісланий поштою 11.04.2018 року, надійшов від ОСОБА_1 лист на виконання ухвали суду від 19 березня 2018 року, в якому позивач зазначив, що не може надати довідку про взяття на облік, оскільки постійно нею користується, щодо фактичного проживання, просить вважати наданими суду докази у справі.

Судом надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі із судовою повісткою на адресу: АДРЕСА_1, проте, ця кореспонденція повернулась до суду з позначкою пошти «адресат не проживає» (а.с. 28).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив такі факти та обставини.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджено паспортом серія НОМЕР_2, виданий Алчевським МВ УМВС України в Луганській області 28 лютого 2000 року (а.с. 13) та є пенсіонером, і має право на отримання пенсії за віком, що підтверджено посвідченням НОМЕР_3 (а.с.17).

Згідно з довідки №5105/002294 від 24.11.2014 року, ОСОБА_1, громадянин України є особою, яка перемістилась з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в АДРЕСА_1 та взята на відповідний облік (а.с.18), перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком як внутрішньо переміщена особа згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд встановив, що відповідно до розпорядження УПФУ в Приморському районі міста Одеси №935418 від 01.12.2014 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії через зміну надбавки за працю.

Листом від 09.02.2018 року за № №80-3-ІІ,81/3-ІІ «Про надання відповіді» Центральне об'єднане УПФУ в м. Одесі повідомило представника позивача про те, що у зв'язку з тим, що термін наданої позивачем довідки про взяття на облік особи, яка переміщується тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 24.11.2014 року за №5105/002294 складав 6 місяців та у зв'язку ненаданням нової довідки виплату пенсії було припинено (а.с.12).

Не погоджуючись з відмовою у проводженні виплати пенсії позивач звернувся з позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року № 1382 -IV (далі - Закон № 1382-IV), "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), ", постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства" № 595 від 07 листопада 2014 року (далі - Постанова № 595), постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - Постанова № 509).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Згідно зі ст.ст. 44, 46, 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що зобов'язання здійснювати облік пенсіонерів та проводити виплату призначених їм пенсійних виплат покладено на орган ПФУ за місцем реєстрації особи.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавство.

У квітні 2014 році на території постійного місця проживання позивача, розпочалася антитерористична операція, яка продовжується по сьогодні.

У зв'язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок), у населеному пункті, де мешкав позивач, було припинено здійснення повноважень відповідним управлінням пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення непідконтрольної території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Внаслідок зазначених обставин, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, проявів насильства, порушень прав людини, з матеріалів справи вбачається, що позивач, був змушений покинути своє місце проживання та переселитись до АДРЕСА_1.

З наданого відповідачем відзиву на позовну заяву вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком як внутрішньо переміщена особа згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до довідки №5105/002294 від 24.11.2014 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або проведення антитерористичної операції.

Згідно з п.6 постанови Кабінету Міністрів України №509 «Про затвердження Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» (чинна на час розгляду та вирішення справи з 11.06.2016 року), у день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу.

Дослідивши довідку, яка була видана позивачу, суд зробив висновки, що вона була видана на підставі редакції від 01.10.2014 року п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №509, коли строк дії довідки не встановлювався.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 26.08.2015 року № 636 (зміни набули чинності 09.09.2015 року), внесені зміни до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №509 та встановлено, що строк дії довідки шість місяців з дати її видачі.

Згідно з п.6 постанови Кабінету Міністрів України №509 «Про затвердження Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» (чинна на час розгляду та вирішення справи з 11.06.2016 року), довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та абзацом шостим цього пункту.

Також в цьому пункті постанови зазначено, що довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону. Довідка, видана до 20 червня 2016 р., у якій адресою фактичного місця проживання вказано адресу місцезнаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права, її підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за якою внутрішньо переміщена особа фактично не проживає, підлягає перереєстрації до 20 липня 2016 року. Для цього внутрішньо переміщена особа особисто або через законного представника (у випадках, передбачених абзацами першим - шостим пункту 2 цього Порядку) звертається за видачею довідки до уповноваженого органу, а раніше видана їй довідка вилучається, про що вносяться відповідні записи до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Довідка, зазначена в абзаці шостому цього пункту, не перереєстрована у встановлений строк, не є дійсною, про що вноситься відповідний запис до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи 24.11.2014 року, тобто до 20 червня 2016 року, та зазначена довідка відповідно до п. 6 постанови КМУ №509 не перереєстрована у встановлений строк.

Доказами, які міститься в матеріалах справи підтверджено, що позивач фактично не проживає за адресою, яка зазначена в довідці 24.11.2014 року (а.с.28), що є підставою для її перереєстрації відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2015р. «Про затвердження Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Таким чином, суд дійшов висновку, що довідка позивача належить до перереєстрації.

Між тим, на думку суду, відсутність перереєстрації цієї довідки не може слугувати підставою для припинення виплати пенсії позивачу з огляду на таке.

Як було зазначено вище, позивачу була видана довідка на підставі редакції від 01.10.2014 року п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №509, коли строк дії довідки не встановлювався. В цій довідці відсутній строк її дії, отже, у відповідача були відсутні правові підстави для автоматичного припинення виплати пенсії з 01.10.2015 року, у зв'язку з новою редакцією з 09.09.2015 року п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №509.

По-друге, відповідачем підтверджено, що припинення виплати пенсії відбулось автоматично, без прийняття відповідного рішення, одночасно, відповідач не заперечує, що позивач має право на пенсію, йому вона нараховується та він знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Аналіз цієї статті Закону дає можливість зробити висновок, що законодавство України не дає можливість припинити виплату пенсії автоматично, без прийняття відповідного рішення.

Між тим, суд встановив, що рішення про припинення виплати пенсії позивачу, управлінням пенсійного фонду не було прийнято.

Також, аналіз цієї статті Закону дає можливість зробити висновок, що тільки у випадках передбачених законом може бути прийнято рішення про припинення виплати пенсії.

Між тим, виходячи із відзиву на позовну заяву, відповідач припинив виплату пенсії позивача, виходячи із п.6 постанови Кабінету Міністрів України №509 «Про затвердження Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», що суперечить приписам ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати пенсії з 01.10.2015 року є законними та обґрунтованими, і належать задоволенню.

З урахуванням встановлених обставин, суд також дійшов висновку, що належать задоволенню й позовні вимоги про зобов'язання поновити щомісячно нарахування та виплату пенсії з 01.10.2015 року з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 46 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. 2. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Враховуючи, що відповідач протиправно припинив виплату пенсії позивачу, за відсутністю відповідного рішення, суд дійшов висновку, що позивачу повинна бути призначена та виплачена пенсія з часу, коли така виплата була припинена з 01.10.2015 року.

На заперечення відповідача щодо строку виплати пенсії позивачу, наведені у відзиві, суд звертає увагу на те, що трирічний строк з дати припинення виплати пенсії позивачу ще не сплинув, що надає право позивачу на виплату пенсії також й за ч. 1 ст. 46 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задоволенню в повному обсязі.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить про виконання судового рішення негайно у межах виплати пенсії за один місяць та надання відповідачем звіту про виконання судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення належить негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Щодо зобов'язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, суд вважає необхідним зазначити таке.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Приймаючи до уваги значимість виконання цього судового рішення для позивача, суд вважає можливими задовольнити клопотання позивача та встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання цього судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) щомісячного нарахування та виплати пенсії з 01.10.2015 року - місячний строк з дати набуття законної сили цього судового рішення.

Також ухвалою суду від 19 березня 2018 року позивачу була надана відстрочка у сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КАС України, у такому випадку судові витрати розподіляються відповідно до судового рішення у справі.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволенні повністю, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір в розмірі 704, 80 грн. належить стягненню в державний бюджет з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 14, 72, 77,90,139, 246, 255,263,293,295, 371, 382 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 4-А) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати пенсії та зобов'язання поновити щомісячно нарахування та виплату пенсії з 01.10.2015 року,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 4-А) щодо невиплати з 01.10.2015 року пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1).

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 4-А) поновити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) щомісячне нарахування та виплату пенсії з 01.10.2015 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 4-А) подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішення законної сили в частині поновлення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) щомісячного нарахування та виплати пенсії з 01.10.2015 року.

В частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 4-А) судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) на користь Державного бюджету України на р/р 4005, отримувач коштів УК у м. Одесі/Київський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, код банку отримувача (МФО) 828011, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.