Справа № 587/901/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 587/901/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Перцової Т.С. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Моісеєвої К.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Азиз на рішення Сумського районного суду Сумської області від 10.04.2018, суддя Дашутін І.В., вул. Академічна, 13, м. Суми, Сумська, 40000, повний текст складено 10.04.18 по справі № 587/901/18

за позовом Сумського прикордонного загону

до Громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Азиз

про примусове видворення іноземця з України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2018 року Сумський прикордонний загін Державної прикордонної служби України ( далі позивач, Сумський прикордонний загін) звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Азиз (далі відповідач) в якому просив:

- примусово видворити з України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Азиз;

- затримати громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Азиз з метою забезпечення його примусового видворення з території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на 6 місяців про примусове видворення іноземця з України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Рішенням Сумського районного суду від 10.04.2018 адміністративний позов Сумського прикордонного загону задоволено в повному обсязі.

Примусово видворено з України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Азиз .

Затримано громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Азиз , з метою забезпечення його примусового видворення з території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 6 місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 23 год. 40 хв. 29 березня 2018 року.

Рішення суду звернено до негайного виконання.

Не погодившись з даним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на необґрунтованість даного судового рішення, просив скасувати рішення Сумського районного суду від 10.04.2018 та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що в країні його походження складна політична та економічна ситуація. Родина ледве зводить кінці з кінцями. До перетину кордону України він проживав та працював в Росії. У березні 2018 року у нього викрали сумку з усіма документами серед яких були паспорт та міграційна картка. 12.03.2018 звернувся до відділу поліції м. Санкт-Петербурга, де отримав відповідну довідку. Напередодні викрадення документів він отримав пропозицію працювати в Україні. Однак без паспорта не мав можливості легально перетнути кордон. Після перетину кордону планував звернутися до представництва своєї держави в Україні та відновити документи. Тобто, на момент перетину кордону не мав при собі паспорт по незалежних від нього причинах. Вважає рішення про видворення та поміщення до пункту тримання мігрантів незаконним, оскільки після його затримання жодної можливості покинути територію України самостійно надано не було. Судом першої інстанції не було досліджено за яких обставин його було затримано, чому на момент затримання у нього не було документів і чому після затримання не надана можливість самостійно покинути Україну. Інформація про те, що відносно нього приймалося рішення про примусове повернення та надання строку для добровільного його виконання позивачу не відома.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся судом належним чином. В апеляційній скарзі просив суд розгляд справи проводити в його відсутність.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини та які не оспорені.

29.03.2018 року прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Велика Писарівка» на напрямку «Козинка (РФ) - Лукашівка «Україна)» в районі інформаційного покажчика № 76 після здійснення незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з Російської Федерації в Україну, у складі групи осіб, був виявлений та затриманий громадянин ОСОБА_6 ОСОБА_5 Азиз (а.с. 7, 8).

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин ОСОБА_6 ОСОБА_5 Азиз знаходиться на території України без документів та законних підстав, які б надавали йому право знаходитись в Україні.

30.03.2018 року Сумський прикордонний загін, звернувся до Сумського районного суду з тим, щоб затримати відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

30.03.2018 року судом позовні вимоги Сумського прикордонного загону були задоволені.

30.03.2018 року Сумський прикордонний загін у відповідності до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію, встановленим порядком звернувся до Російської сторони з запитом про здійснення реадмісії відповідача.

03.04.2018 року від Російської сторони на адресу Сумського прикордонного загону надійшов лист з клопотанням про продовження здійснення процедури реадмісії відповідача строком 5 календарних днів.

08.04.2018 року від Російської сторони на адресу Сумського прикордонного загону надійшов лист про відмову прийняти відповідача в порядку реадмісії.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для примусового видворенню.

Колегія суддів з даними висновками суду першої інстанції не погоджується та зазначає наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України від 22.09.2011 р. № 3773-VІ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон № 3773-VІ).

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст.30 Закону № 3773-VІІ, ст.13 Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001 р. №2491-ІІІ (далі - Закон №2491).

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону №3773-VІ органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно ст. 26 Закону №3773-VІ, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.5 зазначеної статті, іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Тобто, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

При ухвалені оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції не було дані обставини встановлені.

Під час апеляційного розгляду позивачем надано копію рішення про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_6 ОСОБА_5 Азиз від 09.04.2018 яким останнього примусово повернено за межі України та зобовязано покинути територію України у термін до 10 квітня 2018 року.

Враховуючи дату звернення з адміністративним позовом до суду про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_6 ОСОБА_5 Азиз та встановлений термін відповідачу по справі для добровільного виконання даного рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про передчасність звернення до суду з вимогами про примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_6 ОСОБА_5 Азиз.

Посилання представників позивача на неможливість виконання відповідачем рішення про примусове повернення від 09.04.2018 в звязку з відсутності в останнього коштів колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження даних обставин суду не надано.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи<…>.

Враховуючи вище зазначене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню

Керуючись ст. 243, 250, 288, 310, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Азиз задовольнити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 10.04.2018 по справі № 587/901/18 за позовом Сумського прикордонного загону до Громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Азиз про примусове видворення іноземця з України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Сумського прикордонного загону відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_7
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_8 ОСОБА_9
Повний текст постанови складено 16.05.2018.