Справа № 826/17836/13-а
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2018 року № 826/17836/13-а

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва - Качур І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною постанови та припису, -

В С Т АН О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося підприємство з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" (далі - ПІІ "АМІК Україна", позивач) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 11.10.2013 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та заборони експлуатації АЗС 11-03 ПІІ "Лукойл-Україна".

- визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 24.10.2013 №485 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є безпідставними, необґрунтованими з огляду на відсутність у діях позивача складу правопорушення та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідно до рішення власника компанії Амік Енерджі Менеджмент ГмбХ (AMIC ENERGY MANAGEMENT GMBH) від 29.02.2015 №29/04/15 найменування підприємства з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна" змінено на підприємство з іноземними інвестиціями "АМІК Україна". На підставі зазначеного, судом замінено найменування позивача на підприємство з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" (далі - позивач, ПІІ "АМІК Україна).

Крім того, судом також допущено заміну відповідача - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві на його правонаступника - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - відповідач, ДАБІ).

Представник відповідача проти позову заперечував та зазначив, що посадові особи Інспекції під час проведення перевірки та при винесенні припису і постанови діяли правомірно, виключно на підставі чинного законодавства та у межах повноважень.

Так, у судовому засіданні судом встановлено, що позивачем пред'явлено позовні вимоги, які згідно ч. 6 ст. 12 КАС України належить до справ незначної складності та у відповідності до ч. 1 ст. 257 КАС України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи зазначені обставини, судом у судовому засіданні було ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши наявні документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ПІІ "Лукойл-Україна" () зареєстроване Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією 16.11.1999, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.02.2005 № 0005310. Місцезнаходження ПІІ "ЛУКОЙЛ-Україна": 04071, м. Київ, Подільський район, вул. Верхній Вал, буд. 68.

Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві 08.05.2015 проведено реєстрацію змін до установчих документів ПІІ "ЛУКОЙЛ-Україна", а саме змінивши найменування з підприємства з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна" на підприємство з іноземними інвестиціями "АМІК Україна", у зв'язку із чим належним позивачем у справі є ПІІ "АМІК Україна.

До видів діяльності ПІІ "АМІК Україна" за КВЕД згідно Довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 18.12.2012 серії АА № 762718 відносяться: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення, 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, 85.32 Професійно-технічна освіта, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві відповідно статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI, згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, на підставі звернення громадської організації "Ліга благоустрою Киян" від 25.09.2013 №25.13, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПІІ "Лукойл-України" на об'єкті будівництва "Автозаправна станція "Лукойл", що розташована по вул. Полярній, 8-Ж в Оболонському районі міста Києва.

За результатами перевірки складено акт від 11.10.2013, яким зафіксовано експлуатацію АЗС 11-34 ПІІ "Лукойл-України" V категорії складності відповідно до Додатку "М" ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво".

На думку відповідача, позивач не здійснював будь-яких будівельних робіт, проведення яких потребувало б оформлення дозвільної документації та зумовило необхідність повторного прийняття об'єкту будівництва в експлуатацію відповідно до ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Окрім того, 11.10.2013 Інспекцією складено протокол про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якими зокрема зафіксовані наступні види правопорушень:

- за вказаною адресою експлуатується автозаправна станція "Лукойл" №11-03 (об'єкт відноситься до V категорії складності відповідно до Додатку "М" ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 №557 "Про затвердження порядку віднесення, об'єктів будівництва до IV і V категорій складності" та ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 "Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва) без прийняття його в експлуатацію після виконання будівельних робіт із технічного переоснащення автозаправної станції в частині заміни застарілих паливо роздавальних колонок новими, більш продуктивними (а саме: паливо роздавальні колонки встановлені на час прийняття автозаправної станції в експлуатацію у 2000 році виробництва Tankanlagen Salzkotten Gmbh мали максимальну продуктивність 50 літрів за хвилину, замінені на нові паливо роздавальні колонки SK 700 MR 8/4/8 Е DK-U виробництва Salzkotten з продуктивністю 70 літрів за хвилину), чим порушено вимоги частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності";

Відповідачем 11.10.2013 винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, держаних стандартів і правил, яким заборонено експлуатацію зазначеного об'єкту з 11.10.2013 та зобов'язано позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку, в строк до 11.11.2013.

За результатами розгляду матеріалів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем 24.10.2013 прийнято постанову №485/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого абз. 6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" у розмірі

1 032 300 грн.

Позивач вважаючи вказаний припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 11.10.2013 та постанову від 24.10.2013 про накладення штрафу протиправними, звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" № 687-XIV від 20.05.1999, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Таким чином, з огляду на зазначене, у відповідача були наявні правові підстави для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил позивача щодо виконання позивачем вимог припису від 11.10.2013.

Разом з тим, розглядаючи правомірність винесення оскаржуваного припису по суті, судом встановлено, що підставою для його видачі було невиконання позивачем вимог припису, прийнятого Інспекцією 11.10.2013 про заборонену експлуатацію зазначеного об'єкту, що розташована за адресою: вул. Полярній, 8-Ж в Оболонському районі міста Києва за результатами проведеної позапланової перевірки 11.10.2013.

Обов'язок Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві щодо контролю за забудовою та використанням територій направлено на захист інтересів держави, а саме перевіряти відповідність будівельних робіт вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та технічним умовам.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги вказує на те, що оскаржуваний припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є безпідставними, необґрунтованими з огляду на відсутність у діях позивача складу правопорушення та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно п.3 Положення №22, основними завданнями інспекції державно-будівельного контролю є участь у реалізації політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 533).

Згідно пункту 2 Порядку від 23.05.2011 № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до пункту 3 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Згідно з пунктом 5 зазначеного Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Приписами пункту 7 Порядку №553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій.

Відповідно до п. 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 12 Порядку № 553 встановлено, що посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, зокрема, у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Відповідно до п. п. 16, 18, 19, 21 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис також складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акту.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис, якщо відмовляється від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Пунктом 20 Порядку № 553 визначено, що протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю архітектурно-будівельний контроль проводиться щодо суб'єкта господарювання в присутності його уповноважених осіб, яким пред'являється направлення на перевірку посвідчення, за участю вказаних осіб складається акт перевірки. Крім акту перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 11.10.2013 в порядку контролю за виконанням вимог припису проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПІІ "Лукойл-Україна".

Як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки від 11.10.2013 підписано посадовою особою інспекції, яка провела перевірку, а також представником позивача, про що свідчать підписи на звороті акту.

Таким чином, з огляду на зазначене, у відповідача були наявні правові підстави для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил позивача щодо виконання позивачем вимог припису від 11.10.2013.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час зазначеної перевірки встановлено, що ПІІ "ЛУКОЙЛ-Україна" без прийняття в експлуатацію після виконання будівельних робіт із технічного переоснащення автозаправної станції в частині заміни застарілих паливо роздавальних колонок новими, більш продуктивними (а саме: паливо роздавальні колонки встановлені на час прийняття автозаправної станції в експлуатацію у 2000 році виробництва Tankanlagen Salzkotten Gmbh мали максимальну продуктивність 50 літрів за хвилину, замінені на нові паливо роздавальні колонки SK 700 MR 8/4/8 Е DK-U виробництва Salzkotten з продуктивністю 70 літрів за хвилину), чим порушено вимоги частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Приписом від 11.10.2013 Інспекція вимагала від позивача усунення виявлених порушень відповідно до вимог діючого законодавства до 11.11.2013.

Водночас, в ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що Підприємство з іноземними інвестиціями "ЛУКОЙЛ Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельної контролю у м. Києві, у якій просить суд: визнати протиправними та скасувати постанови №480/13, №481/13, №482/13 від 24.10.2013 та припису від 11.10.2013.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2014 по справі №826/17824/13-а адміністративний позов підприємства з іноземними інвестиціями "ЛУКОЙЛ Україна" задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 11.10.2013 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та заборони експлуатації АЗС ПП "ЛУКОЙЛ - Україна". Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 24.10.2013 № 480/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 24.10.2013 № 481/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 24.10.2013 №482/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 по справі №826/17824/13-а апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2014 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015, касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України у адміністративній справі № 826/17824/13-а залишено без задоволення.

Отже, по вказаній адміністративній справі № 826/17824/13-а в силу положень ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято судове рішення, що набрало законної сили.

У відповідності до ч. 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України у справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд звертає увагу, що Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2015 по справі №826/17824/13-а визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 11.10.2013 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та заборони експлуатації АЗС ПП "ЛУКОЙЛ - Україна", визнано протиправними та скасовано постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 24.10.2013р. № 480/13 ,№481/13, №482/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, то відповідно підстави на яких прийнято припис від 11.10.2013 відпали.

Також судами вищих інстанцій у вище зазначеному рішенні, встановлено відсутність у діях позивача складу правопорушення у сфері містобудівної діяльності, зазначеного у спірній постанові Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" з огляду на наступне.

Таким чином, видання припису Інспекцією ДАБК можливе після виявлення правопорушення у сфері містобудівної діяльності на підставі всебічно розглянутої справи.

Суд звертає увагу, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2015 по справі №826/17824/13-а та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015, встановлено, що зупинення (заборона) експлуатації закінчених будівництвом об'єктів можлива зв вмотивованим рішенням. Разом з тим, законодавством не передбачено зупинення експлуатації самовільно реконструйованих будівель шляхом винесення припису про усунення порушення вимог законодавства.

А тому, факти не потребують доказування в даній справі. оскільки є встановленим іншим судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач експлуатує автозаправну станцію, розташовану за адресою: вул. Полярна, 8-Ж в Оболонському районі міста Києва.

Будівництво здійснено у відповідності до вимог державних будівельних, санітарно-технічних норм та правил, державних стандартів з питань будівництва, норм та правил протипожежної безпеки, проектно-технічної документації, об'єкт прийнято в експлуатацію, що встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується актом комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта "Будівництво автозаправного комплексу (нове будівництво)" за адресою: вул. Полярна, 8-Ж, м. Київ, зареєстрованого Управлінням Держархбудконтролю м. Києва 19 квітня 1999.

Згідно з доводами відповідача, після проведення будівельних робіт спірний об'єкт не приймався в експлуатацію.

Згідно із п.3.10 ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", реконструкція - це перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає: - удосконалення виробництва; - підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється; - поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг; - зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо).

Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому, або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до частини першої статі 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно із абзацом шостим пункту 6 частини другої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів V категорії складності, суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Відповідно до абзацу третього пункту 5 частини другої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" визначено, що за виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об'єктах V категорії складності суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Із наведених норм вбачається, що до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат може бути притягнуто суб'єктів містобудування у випадку експлуатації або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації або виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання виключно стосовно об'єктів V категорії складності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, доказів на спростування твердження, що позивачем було виконано роботи по реконструкції будівлі операторної, відповідач не надав.

Таким чином, в судовому рішенні №826/17824/13-а, встановлений факт, що здійснення реконструкції в будівлі автозаправного комплексу, що розташований по вул. Полярна. 8-Ж в Оболонському районі міста Києва, що експлуатується ПП "Лукойл-Україна", фактично є доведеним.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно із частинами першою та другою статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 6 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011року №557, визначено, що до V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: 1) згідно із Законом України "Про об'єкти підвищеної небезпеки" є об'єктами підвищеної небезпеки; 2) розраховані на постійне перебування більш як 400 осіб та (або) періодичне перебування понад 1000 осіб; 3) становлять можливу небезпеку для більш як 50000 осіб, які перебувають поза об'єктом; 4) у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: можуть спричинити збитки в обсязі понад 150000 мінімальних розмірів заробітних плат; можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж загальнодержавного значення; можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується висновком експертів, будівля автозаправного комплексу, розташована по вулиця Полярна, 8-Ж в Оболонському районі міста Києва, відноситься до ІІ категорії складності.

З урахуванням викладено, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вважають безпідставним визначення інспекцією класифікації об'єкта будівлі автозаправного комплексу, що розташована по проспекту Героїв Сталінграду, 2/37 у Оболонському районі міста Києва - V категорії складності, та як наслідок неправомірним застосування штрафних санкцій.

Згідно із абз. 3 п. 3 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", посадові особи інспекції державного-будівельного контролю можуть, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а)усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.9 частини восьмої статті 41 вказаного вище Закону, посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Заборона експлуатації закінчених будівництвом об'єктів можлива лише за вмотивованим рішенням керівника Інспекції.

Законом не передбачено заборона експлуатації реконструйованих будівель шляхом винесення припису про усунення порушення вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві прийняті неправомірно, а тому підлягають скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно, до положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивачів підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ними судові витрати.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративного позов підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 11.10.2013 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та заборони експлуатації АЗС 11-03 ПІІ "Лукойл-Україна".

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 24.10.2013 №485 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Присудити на користь підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" () здійснені ним витрати, щодо сплати судового збору у розмірі 527, 62 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України ().

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур