Справа № 826/3773/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 травня 2018 року № 826/3773/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Скидан С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа: Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ОСОБА_2
провизнання протиправним та скасування рішення

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - Христова М.М.;

третьої особи - ОСОБА_2;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.01.2018 № 1-021/2018, за результатом розгляду скарги ОСОБА_2, яким було скасовано рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області від 20.10.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 та порушено дисциплінарну справу стосовно адвоката ОСОБА_1, а також матеріали дисциплінарної справи повернуто до КДК регіону на стадію розгляду дисциплінарної справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв поза рамками власних повноважень, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з порушенням права особи, стосовно якої приймається рішення, на захист та на участь у процесі прийняття рішення. Зазначив, що приймаючи рішення про порушення дисциплінарної справи проти нього, як адвоката, в діях відповідача містяться ознаки перевищення повноважень і порушення статей 33 та 37 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Зазначив, що підставою для подання адвокатом ОСОБА_2 скарги став пост позивача у соціальній мережі Фейсбук з приводу справи № 826/15514/16. Позивач зазначає, що є учасником даної справи не як адвокат, а як фізична особа та член Ради громадського контролю при НАБУ, тому усі його коментарі, які стосуються вказаної справи, жодним чином не пов'язані з його професійною діяльністю. Позивач стверджує, що відповідно до статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" непогодження адвоката з рішеннями судів, з відповідним поданням касаційної скарги, наявність в адвоката своєї правової позиції та її публічного висловлення, не може бути підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Крім того, вказує, що дії адвоката щодо оприлюднення відповідних висловів у мережі Інтернет з критикою судової системи відповідають висновкам Європейського суду з прав людини у справі "Моріс проти Франції". На переконання позивача, оскаржуване рішення ґрунтується лише на доводах, викладених у скарзі ОСОБА_2, без повного та всебічного з'ясування обставин, в яких відповідач вбачає ознаки дисциплінарного проступку, без спростування висновків члена дисциплінарної палати КДКА Львівської області Ткач М.М., викладених у довідці за результатами перевірки скарги про відсутність у діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку. Зазначив, що сформульовані у рішенні відповідача підстави дисциплінарного проступку адвоката є необґрунтованими. Також, позивач звертає увагу, що відповідачем порушено його право на захист, а саме: не витребувано письмових пояснень, доказів та інших матеріалів з питань доведення невинуватості позивача.

Ухвалою суду від 02.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 826/3773/18 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом сторін. Також, вказаною ухвалою залучено адвоката ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача.

24.04.2018 представником відповідача Христовою М.М. подано до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що спірне рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не має безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача. Стверджує, що рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури прийнято відповідачем з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та задоволенню не підлягають. Також, зазначила, що відповідачем своєчасно було опубліковано оголошення про проведення чергового засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії (а.с. 86-92).

У судовому засіданні 08.05.2018 позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 08.05.2018 заперечувала проти позову та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа у судовому засіданні 08.05.2018 заперечувала проти позову та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів їх необґрунтованості та безпідставності.

Ухвалами суду, постановленими у судовому засіданні 08.05.2018 без виходу до нарадчої кімнати:

- відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів у справі у зв'язку з необґрунтованістю, не зазначенням представником відповідача документів, які необхідно витребувати та яких не вистачає для розгляду справи та наявність у матеріалах справи документів, на які посилалась представник відповідача;

- повернуто третій особі документи, оскільки долучені докази містяться у матеріалах справи.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 08.05.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 31.08.2012 № 21/763, виданого Закарпатською обласною КДКА (а.с. 75).

05.09.2017 адвокат ОСОБА_2 в інтересах громадянина ОСОБА_6 звернулась до Голови Ради адвокатів Львівської області зі скаргою за № 137/2017, у якій просила провести перевірку по викладеним нею доводам та притягнути адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з наступним позбавленням права заняття адвокатською діяльністю та виключенням з Єдиного реєстру адвокатів (а.с. 60-66).

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області від 20.10.2017 № 1/8-17 відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 (а.с. 58-59).

Не погодившись з даним рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області, адвокат ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_6, оскаржила його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.01.2018 № І-021/2018 задоволено скаргу адвоката ОСОБА_2 на рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області від 20.10.2017; скасовано рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області від 20.10.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1; ухвалено нове рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1; повернуто матеріали дисциплінарної справи до КДКА регіону на стацію розгляду дисциплінарної справи (а.с. 127-128).

Вважаючи, що при прийнятті зазначеного рішення відповідач діяв поза рамками власних повноважень, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з порушенням права позивача на захист та на участь у процесі прийняття рішення, останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI).

Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; підвищувати свій професійний рівень; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Статтею 33 Закону № 5076-VI передбачено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Статтею 37 Закону № 5076-VI встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

2) порушення дисциплінарної справи;

3) розгляд дисциплінарної справи;

4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону № 5076-VI член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов'язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів.

Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Згідно з частиною третьою вказаної статті Закону №5076-VI заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Статтею 39 Закону № 5076-VI встановлено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури підконтрольна і підзвітна з'їзду адвокатів України та Раді адвокатів України.

Частиною четвертою вказаної статті Закону № 5076-VI встановлено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури: 1) розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 2) узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 3) виконує інші функції відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини п'ятої статті 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов'язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Частиною сьомою статті 52 наведеного Закону передбачено, що рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Згідно з частинами дев'ятою та десятою статті 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури.

Установчим документом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується з'їздом адвокатів України.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу 6 Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, затвердженого рішенням звітно-виборного з'їзду адвокатів України 09.06.2017, ухвалення нового рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури передбачає прийняття Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури рішень, які має право відповідно до законодавства приймати кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури регіону з урахуванням стадії дисциплінарного провадження.

З аналізу наведених положень Закону № 5076-VI та Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вбачається, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення з урахуванням стадії дисциплінарного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 від 20.10.2017 ухвалено дисциплінарною палатою КДКА Львівської області на стадії вирішення питання щодо відкриття дисциплінарної справи.

Таким чином, рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.01.2018 № І-021/2018, яким скасовано рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області від 20.10.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 та ухвалено нове рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1, - прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Враховуючи наведене, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про перевищення відповідачем повноважень при прийнятті спірного рішення.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем його права на захист та на участь у процесі прийняття рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.2 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 4-5 липня 2014 року N 78 (далі - Регламент), про місце, день, час та перелік питань порядку денного засідання ВКДКА члени ВКДКА та інші особи, які мають право брати участь у засіданнях, повідомляються із зазначенням місця, дня та часу проведення засідання, не пізніше як за десять днів до дня його проведення шляхом повідомлення, відправленого засобами поштового зв'язку або кур'єром, або електронною поштою та розміщення інформації на офіційному сайті ВКДКА.

Згідно з пунктом 3.14 Регламенту учасники засідання мають право бути присутніми на засіданнях ВКДКА; надавати пояснення та відомості, необхідні для прийняття рішення із питання, що розглядається.

Пунктом 3.15 Регламенту передбачено, що відсутність учасника засідання не перешкоджає розгляду питання, включеного до порядку денного ВКДКА, за виключенням висновку комісії щодо необхідної особистої участі учасників та/або отримання додаткових пояснень в інший спосіб.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було отримано повідомлення відповідача № 116 від 19.01.2018 у день, коли відбулось засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури - 30.01.2018 (а.с. 123-126).

Разом з тим, 18.01.2018 на офіційному сайті Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури була розміщена інформація про чергове засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, яке відбудеться 30-31 січня 2018 року і на порядок денний засідання винесено, у тому числі, і скаргу на рішення ДП КДКА Львівської області від 20.10.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної скарги відносно адвоката М. (а.с. 121-122).

Враховуючи, що явка ОСОБА_1 не була визнана обов'язковою згідно повідомлення від 19.01.2018 № 116, і відповідачем була своєчасно оприлюднена інформація у мережі Інтернет стосовно розгляду скарги на рішення ДП КДКА Львівської області від 20.10.2017, суд вважає, що позивач мав можливість дізнатись про розгляд Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури скарги адвоката ОСОБА_2

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

<...> поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону № 5076-VI за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

В контексті наведених правових норм суд зазначає, що рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про скасування рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про відмову в порушенні дисциплінарної справи не відповідає критерію юридичної значимості, не створює для адвоката жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжує для нього будь-яких обов'язків, позаяк правові наслідки для позивача може створювати виключно рішення, прийняте за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.01.2018 № І-021/2018 про порушення дисциплінарної справи, жодним чином не встановлює в його діях факту вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (81700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 14 травня 2018 року.