Справа № 465/948/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1745/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я.,Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Франківського районного суду міста Львова від 31 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ОДДЗ бальйону №2 УПП у м. Львові Департаменту патрульної поліції у м. Львові про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

суддя в суді першої інстанції - Кузь В.Я.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора взводу ОДДЗ бальйону №2 УПП у м. Львові Департаменту патрульної поліції у м. Львові про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просила скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 09.02.2017 р. серія АР №561862, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП , а провадження у справі закрити.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 31.01.2018 позов було задоволено частково. Спірну постанову скасовано, в решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП в м. Львові) в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, УПП у Львівській області подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що у справах про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, як позивач, так і відповідач звільнені від сплати судового збору, відтак судом першої інстанції неправильно вирішено питання судових витрат. Тому просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 31.01.2018 в частині стягнення з УПП в м. Львові судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення в частинні стягнення судового збору скасувати, виходячи з наступного.

Суть правопорушення за її змістом полягала в тому, що позивач 09.02.2017 року об 11 год. 05 хв., керувала транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Б.Хмельницького - Липинського, з порушенням режиму роботи стоп сигналів, а саме із непрацюючим правим стопом та з нанесеним покриттям на розсіювачі зовнішніх світлових приладів, а саме тоновані задні фари, чим порушила п.п. 31.4.3. а, 31.4.3 ґ Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення. При цьому, вирішуючи питання розподілу судових витрат послався на статтю 139 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, проте, вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання розподілу судових витрат допустив порушення норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 87 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Колегія суддів зазначає, що за змістом положень Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 (далі - Закон № 3674-VI), особи, які оскаржили постанову у справі про адміністративне правопорушення не звільнені від сплати судового збору.

Згідно з частиною 4 статті 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він, як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Необхідними умовами для обчислення та сплати судового збору за подання апеляційної/касаційної скарги у цій категорії справ є встановлення і віднесення предмета оскарження до об'єктів справляння судового збору; ставка цього платежу, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення провадиться з урахуванням положень статей 287, 288 КУпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень.

Норми Закону № 3674-VI не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, а відтак і за подання апеляційної/касаційної скарги.

Отже за подання позивачем або відповідачем - суб'єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судом України у постанові від 13.12.2016 по справі № 306/17/16-а.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача судовий збір, оскільки у справах про оскарження постанови про адміністративне правопорушення від сплати судового збору звільнені як позивач так і відповідач.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм процесуального права, через що постанова суду підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача судового збору, з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити .

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 31 січня 2018 року по справі № 465/948/17 в частині стягнення з Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в дохід держави судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень - скасувати .

В іншій частині рішення Франківського районного суду міста Львова від 31 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 14.05.2018 р.