Справа № 826/7122/15
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 травня 2018 року

Київ

справа №826/7122/15

адміністративне провадження №К/9901/4797/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/7188/15

за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві (правонаступник Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві), Міністерства юстиції України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Марченка О.А. Державної реєстраційної служби України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ", Товариство обмеженою відповідальністю "СОЛ-ПРОПЕРТІ", про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сол-проперті" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва, прийняту 29 липня 2015 року у складі колегії суддів: головуючого судді - Кротюк О.В., суддів - Літвінової А.В., Мазур А.С. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, прийняту 24 вересня 2015 року у складі колегії суддів: головуючого судді - Шелест С.Б., суддів - Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась з позовом до суду та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченка Олександра Анатолійовича про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а сааме: на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності НОМЕР_2 від 19 лютого 2015 року) незаконним; визнати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності НОМЕР_2 від 19 лютого 2015 року) незаконною; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченка Олександра Анатолійовича про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності НОМЕР_1 від 19 лютого 2015 року); скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності НОМЕР_1 від 19 лютого 2015 року); зобов'язати Міністерство юстиції України внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно - на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності НОМЕР_1 від 19 лютого 2015 року).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Марченка О.А. Державної реєстраційної служби України № 19619255 від 25 лютого 2015 року, внесене державним реєстратором Сипчу К.М., номер запису про право власності № НОМЕР_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суди встановили, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., Білоусов В.М. передав у власність ОСОБА_1. квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

15 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1. укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (далі - Кредитний договір) , відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 160 000 доларів США, тоді як останній зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених вказаним договором повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію та інші платежі.

Одночасно із забезпеченням виконання зобов'язань за Кредитним договором між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки за № 82964 від 15 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., та зареєстрований в реєстрі за № 10175, згідно якого Іпотекодавець (позивач) передала Іпотекодержателю (банку) в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

11 червня 2012 року Банк відступив право вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу №4 та договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки до позивача за зобов'язаннями по Кредитному договору.

Згідно витягу № 34220189 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 лютого 2015 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно Сипчу К.І внесено запис про прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Марченком О.А. рішення від 25 лютого 2015 року № 19619255 про державну реєстрацію за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» прав та їх обтяжень квартири за адресою: АДРЕСА_1. Підставою для реєстрації слугував договір іпотеки № 82964 від 15 квітня 2008 року.

У подальшому, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» шляхом укладення договору купівлі-продажу від 27 лютого 2015 року передав у власність ТОВ «СОЛ-ПРОПЕРТІ» квартиру № 513 по Прирічна,б. 27, м. Київ.

Суди попередніх інстанцій, розглядаючи справу по суті, виходили з того, що цей спір є адміністративним.

У касаційній скарзі заявлено вимогу про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У запереченнях на касаційну скаргу третя особа просить залишити скаргу без задоволення з огляду не її необґрунтованість.

Ухвалюючи рішення у справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Справа з аналогічними правовідносинами (за позовом ОСОБА_7 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», про визнання неправомірним та скасування рішення) розглядалась Великою Палатою Верховного Суду.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третьою особою) у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - квартири позивача, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

З цього приводу суд зазначає, що вважає за необхідне відступити від вказаного висновку з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у відповідній редакції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень згідно із пунктом 7 частини першої вищезгаданої статті КАС України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

На думку колегії суддів, хоч спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, визначальним є той факт, що відповідачем є суб'єкт, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції на основі законодавства і позивач оскаржує рішення відповідача з підстав неналежного виконання ним своїх функцій у процедурі державної реєстрації прав. Так, позивач зазначає, що відповідачу не було надано усіх необхідних документів для здійснення реєстрації, а саме не надано окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, тому не було підстав вчиняти реєстраційні дії.

На думку суду, вказані обставини свідчать про наявність публічно-правового спору з приводу реалізації суб'єктом владних повноважень свої управлінських функцій у процедурі державної реєстрації прав. Тому цей спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Частиною 4 статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об'єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Оскільки суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати, справу належить передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 346 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Справу № 826/7188/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві (правонаступник Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві), Міністерства юстиції України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Марченка О.А. Державної реєстраційної служби України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ", Товариство обмеженою відповідальністю "СОЛ-ПРОПЕРТІ", про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії з касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сол-проперті" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва, прийняту 29 липня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, прийняту 24 вересня 2015 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду