Справа № 803/28/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2105/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року, ухвалене суддею Ксензюк А.Я. у м.Луцьк Волинської області в порядку письмового провадження, у справі №803/28/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання відмови у проведенні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправною, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, у якому просив визнати протиправною відмову у проведенні перерахунку, донарахування та виплати відповідних сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням збільшення посадових окладів з 01 грудня 2016 року в розмірі 90% від суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, з врахуванням допомоги на оздоровлення та зобов'язати здійснити перерахунок, донарахування та виплату судді у відставці відповідних сум щомісячного грошового утримання з врахуванням збільшення посадових окладів працюючим суддям з 01 грудня 2016 року в розмірі 90% від суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці, з включенням даних про розмір допомоги на оздоровлення на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 23.11.2017 №357 в межах періоду, визначеного законом як строк позовної давності.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що з 06 жовтня 2016 року йому призначено, нараховувалось та виплачувалось щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці в розмірі 80% від суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Відповідно до постанови Ратнівського районного суду Волинської області від 25.04.2017 у справі № 162/70/17, яка набрала законної сили, розмір призначеного щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці збільшено з 80% до 90%.

28 листопада 2017 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріального допомоги на оздоровлення на підставі довідки від 23.11.2017 №357, оскільки така допомога на оздоровлення не зазначалась в попередніх довідках про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та не враховувалась при призначенні цього утримання. Однак, у задоволенні заяви відповідачем відмовлено, про що позивача повідомлено листом від 18.12.2017 №6832/02-17.

Позивач зазначає, що відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. При цьому згідно з п.2.3.3 Інструкції №5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці. Виплата сум грошової допомоги на оздоровлення здійснюється суддям систематично та включена в оподатковуваних дохід. Бухгалтерією ТУ ДСА матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, та відповідно до ст.136 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» нараховуються відповідні внески.

Відак, покликаючись на положення ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, вважає відмову відповідача у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 23.11.2017 №357 протиправною.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у проведенні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на підставі заяви від 28 листопада 2017 року та відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 23.11.2017 №357. Зобов»язано Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату щомісчного довічного грошового утримання ОСОБА_1 відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 23.11.2017 №357 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням допомоги на оздоровлення з 01 грудня 2017 року та з врахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що сплачуючи внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з матеріальної допомоги, позивач мав законні очікування на отримання пенсії (чи щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) у розмірі, максимально наближеному до рівня останньої заробітної плати на посаді судді.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.2 цієї статті суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом, та складається з посадового окладу та доплат: за вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Тобто, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди.

Нормами Закону №1402-VIII передбачено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. У випадку призначення позивачу пенсії перевага б надавалась спеціальним нормам, що визначають виплати для обчислення пенсії, зокрема ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на підставі яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в дохід застрахованої особи для обчислення пенсії. У даному випадку позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці із розрахунку 90% суддівської винагороди.

Згідно з положеннями ч.4 ст.142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Скаржник зазначає, що інші випадки перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці чинним законодавством не передбачені.

Порядок проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці передбачений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 «Про затвердження Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України».

Форма довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначається Додатком №2 до Порядку №3-1 в редакції Постанови правління Пенсійного фонду №5-1 від 20.03.2017 та не включає розмір матеріальної допомоги на оздоровлення до складу суддівської винагороди, з якого обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Крім того, при призначенні довічного грошового утримання до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області позивачем була подана довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій серед складових суддівської винагороди, що враховувались при призначенні виплати, відсутня матеріальна допомога на оздоровлення.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що постановою Верховної Ради України №1660-VIII від 22.09.2016 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Любешівського районного суду Волинської області, яку він обіймав з 12.09.2001, у зв'язку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Любешівського районного суду Волинської області №9/02-04 від 03.10.2016 суддю ОСОБА_1. 03.10.2016 відраховано зі штату Любешівсього районного суду Волинської області (а.с.10-11).

Із матеріалів з пенсійної справи № 135686 слідує, що позивач перебуває на обліку в Камінь-Каширському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області. З 13 лиспопада 2013 року позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» із встановленням відповідного підвищення як учаснику бойових дій.

Управлінням Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, правонаступником якого є Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, розпорядженням від 13.10.2016 №135686 позивачу з 06.10.2016 призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді.

Відповідно до постанови Ратнівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2017 року у справі № 162/70/17, яка набрала законної сили, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці становить 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру даного утримання, починаючи з 13 жовтня 2016 року (згідно заявлених позовних вимог ОСОБА_1.).

За заявою ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії та поданою довідкою ТУ ДСА України в Волинській області від 01 грудня 2016 року №489 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, Камінь-Каширським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області здійснено перерахунок пенсії позивача, що підтверджується розпорядженням від 12 січня 2017 року №135686.

На звернення позивача до пенсійного органу із заявою (28.11.2017) про перерахунок пенсії як судді у відставці із врахуванням довідки ТУ ДСА в Волинській області від 23.11.2017 №357 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, якою визначено, що суддівська винагорода судді Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1. включає: посадовий оклад - 16000 грн, доплату за вислугу років від посадового окладу (50% від посадового окладу) - 8000 грн, допомогу на оздоровлення (1/12 від посадового окладу) - 1333,33 грн, Камінь-Каширським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області листом №6832/02-17 від 18.12.2017 повідомлено, що рішенням Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 07.12.2017 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відмовлено, та роз'яснено про відсутність правових підстав для врахування матеріальної допомоги на оздоровлення до складових суддівської винагороди, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення відповідно до ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 не входить до складу суддівської винагороди.

Позивач, вважаючи відмову пенсійного органу щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання протиправною, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Так, статтею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до статті 133 Закону № 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року і діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного йому довічного грошового утримання.

Спеціальними нормами закону, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Аналізуючи наведені правові норми та обставни справи, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність покликань позивача на статтю 2 Закону України «Про оплату праці», пункт 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, згідно яких матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатися до складу суддівської винагороди, оскільки спеціальним законом, яким в даному випадку є Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2018 року (справа № 738/1343/17), від 20 березня 2018 року (справа №749/951/17), від 20 березня 2018 року (справа № 736/964/17), від 17 квітня 2018 року (справа №352/1918/17), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду.

Крім того, слід зазначити, що положення ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначене спеціальним законом - Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованість позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки ТУ ДСА України в Волинській області №357 від 23.11.2017.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 803/28/18 - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання відмови у проведенні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправною, зобов'язання до вчинення дій - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі14.05.2018.