Справа № 813/1376/16
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1835/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Обрізка І.М., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 лютого 2018 року, ухвалене суддею Коморним О.І., 15:53:10, м. Львів, дата складання повного тексту рішення 12.02.2018 року, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

21.04.2016 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 04.01.2016р.: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 76 496,34 коп., в т.ч. за основним платежем - 61197,07 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 15 299,27 грн.; №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510,00 грн.; №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 грн.;

визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 04.01.2016 року на суму 167 436,71 грн.;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій за дорахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 03.01.2016р., яким нараховані штрафні санкції в розмірі 17 694,85 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 2 лютого 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення № від 04.01.2016 року, № від 04.01.2016 року, № від 04.01.2016 року. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 04.01.2016 року, і рішення № від 03.01.2016р.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що понесення позивачем витрат при здійсненні господарської діяльності у 2012-2014 роках підтверджується первинними документами, а саме: договором оренди, договором оренди нежитлового приміщення, договорами поставки: з ТзОВ «Верітас», з ФОП ОСОБА_2, з ТзОВ «Аквавит», з ТзОВ «ВЕТА Україна», ТзОВ «Комерційний ценр «ЗЕВС», ТзОВ «Арда-Трейдинг», з ТзОВ «Віденська кава», товарно-транспортними накладними на переміщення алкогольних напоїв, видатковими накладними, рахунками-фактури, рахунками, актами здачі-прийняття робіт, податковими накладними, накладними на повернення товару, рахунками на оплату, актами виконаних робіт. Доходи і витрати позивача відображено у виписці з Ідея Банку по рахунку за 2014 рік, виписці з ПАТ «Сбербанк» за 2014 рік, за 2013 рік, виписці з Банку «Фінансова Ініціатива» за 2013-2014 роки, банківських квитанціях та виписках за 2012-2013 роки, книзі обліку доходів за 2012 рік, книзі обліку доходів за 2013 рік, книзі обліку доходів і витрат за 2014 рік. Крім того, позивачем надано відомості на виплату грошей, розрахунково-платіжні відомості (нараховано ЄСВ), відомості на виплату грошей та табелі обліку використовування робочого часу за 2012-2014 р. та Книга обліку розрахункових операцій.

Отже, подані позивачем до суду документи відповідають вимогам первинних документів та підтверджують понесення позивачем витрат при здійсненні господарської діяльності у 2012-2014 роках, а відповідно спростовують висновок відповідача про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу в сумі 556967, 70 грн. та доводять відсутність підстав для нарахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 61197,07 грн., в т.ч. штрафних санкції - 15299, 27 грн.

Суд першої інстанції зазначає, що оскільки Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова 10.12.2015р. видано наказ №632 «Про поновлення проведення планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, направлення на перевірку, повторно направлено позивачеві поштою листа із вимогою надати документи тта у той же день (10.12.201р.) розпочато перевірку і 11.12.2015р. закінчено, про що позивача належним чином не повідомлено, то застосування до позивача штрафної санкції за непредставлення документів в сумі 510,0 грн. є безпідставним.

Висновок відповідача про не проведення через реєстратори розрахункових операцій суми отриманих готівкових коштів 159399,64 грн. спростовуються долученою до справи Книгою обліку розрахункових операцій, відтак застосування до позивача штрафної санкції по РРО в сумі 1,0 грн. є безпідставним.

Так як судом встановлено помилковість висновку відповідача про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу в сумі 556967,70 грн., відповідно неправомірним є нарахування штрафної санкції за донарахування своєчасно несплаченого єдиного внеску в сумі 17694,85 грн. та виставлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) на суму 167436,71 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його ухваленим з неповним та неправильним встановленням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Галицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що перевірка позивача тривала впродовж півроку (з червня по грудень 2015 року). Про проведення перевірки фізична особа-підприємець ОСОБА_1 повідомлялася тричі (30.06.2015р., 04.09.2015р., 10.12.2015р.) шляхом отримання наказів та направлень на перевірку. Про необхідність надання до перевірки первинних документів фізична особа-підприємець ОСОБА_1 повідомлялася тричі (10.09.2015р., 11.09.2015р., 12.12.2015р.), та неохідність відновлення втраченої документації 21.09.2015р. Проте, жодних первинних документів як під час проведення перевірки, так і після закінчення перевірки та до прийняття податкових повідомлень-рішень податковому органу надано не було. Жодних доказів з приводу вжитих заходів, спрямованих на відновлення втрачених документів позивачем до суду не надано. Судом першої інстанції не враховано долучених до матеріалів справи податковим органом, доказів з приводу даних обставин. Також, судом не надано вмотивованої оцінки кожному аргументу, наведеному податковим органом з приводу даних обставин.

Висновок податкового органу про не проведення через РРО ФОП ОСОБА_1 сум отриманих готівкових коштів судом спростовано наявністю в матеріалах справи книги обліку розрахунковий операцій. Проте, жодних обставин, що містяться в КОРО судом не встановлено, не досліджено даних податкової декларації про майновий стан і доходи та поданих звітів по РРО, як і не взято до уваги доводів податкового органу з приводу встановлених перевіркою розбіжностей.

Застосування штрафної санкції по РРО суд першої інстанції визнав безпідставною, не аналізуючи при цьому жодної норми Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» порушення якого виявлені.

Також апелянт звертає увагу, що перевіркою встановлено порушення позивачем п.4 ч.1 ст. 4, абз.1 п.2 ч.1 ст.7, абз.3, абз.5 ч.8 ст.9 Закону України від 08.07.10 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що полягає у порядку обчислення єдиного соціального внеску. Також на підставі ст.25 даного закону податковим органом сформовано та надіслано платнику вимогу про сплату боргу. Проте, даних норм суд не аналізував.

Крім того, судом не обґрунтовано правомірність застосування штрафної санкції за донарахування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та надсилання вимоги про сплату боргу.

Апелянт зазначає, що перевіркою встановлено, що згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи та звітів по РРО за 2012-2013 рік встановлено розбіжності в сумах задекларованої виручки, а саме: за 2012 рік згідно поданої декларації про майновий стан і доходи сума валового доходу складає 255724,00 грн., згідно поданих звітів по РРО виручка становить 193345,30грн., розбіжність становить 62378,70грн., за 2013 рік згідно поданої декларації про майновий стан і доходи сума валового доходу складає 131 716,94 грн., згідно поданих звітів по РРО виручка становить 91071,40грн., розбіжність становить 40645,54 грн.

Оже, ФОП ОСОБА_1 не проведено через реєстратори розрахункових операцій суму отриманих готівкових коштів 159 399,64 грн.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що згідно з реєстраційними даними, основними видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля в неспецеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД: 4711). Свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 здійснювала в орендованих приміщеннях, що знаходяться в м.Львові.

У період з 10.12.2015р. по 11.12.2015р. Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо достовірності, своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012р. по 31.12.201р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.201р., за результатами якої складено акт 2298/17-02/НОМЕР_2 від 18.12.2015р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1».

Податковою інспекцією, як видно з акту перевірки ФОП ОСОБА_1, встановлено наступні порушення:

- п. 167.1 ст. 167, п. 177.2, п. 177.4 ст.177 ПК України від 02.12.2010р.№ 2755-VІ (з наступними змінами та доповненнями), в результаті чого донараховано позивачу податок на доходи фізичних осіб в сумі 61 197,07 грн., в т.ч. за 2012р. - 32 877,42 грн., за 2013р. - 11132,54 грн. та за 2014р. -17 187,11 грн.;

- п.4 ч.1 ст.4, абз.1 п.2 ч. 1 ст. 7, абз. 3, абз.5 ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску та загальнообов'язкове соціальне страхування» від 08.07.2010р. № 2464-VI, у зв'язку з чим позивачу донараховано єдиний внесок в сумі 167 436,71 грн., в т.ч. за 2012р. - 72777,70 грн., в т.ч. за 2012р. - 73 158,70 грн., за 2013р. - 40 905,02 грн., за 2014р. - 53753,99грн.;

- п.1, п.2 ст. 3, п. 1. ст.17 , п,7 ст.7 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995р.(із змінами і доповненнями);

- п.121.1 ст.121 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (з наступними змінами та доповненнями), в результаті чого ФОП ОСОБА_1 незабезпечено зберігання первинних облікових документів та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Зазначені порушення полягають у не підтвердженні витрат позивача первинними документами та ненадання їх до перевірки, у зв'язку, з чим відповідачем зроблено висновок про заниження ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб, порушення порядку ведення готівкових операцій, заниження єдиного внеску в результаті заниження чистого оподатковуваного доходу.

На підставі акту перевірки відповідачем 04.01.2016р. прийнято оспорювані податкові повідомлення-рішення:

- №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 76 496,34 коп., в т.ч. за основним платежем - 61 197,07 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 15 299,27 грн.;

- №, яким до позивача за ненадання документів до перевірки застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510,00 грн.;

- №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995р. (із змінами і доповненнями) в розмірі 1 грн.;

Крім того, Галицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 04.01.2016 року на суму 167 436,71 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за дорахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 03.01.2016р., яким нараховані штрафні санкції в розмірі 17 694,85 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що реальність господарських операцій позивача підтверджується первинними бухгалтерськими та іншими документами, які відповідають вимогам п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зазначені документи підтверджують понесення позивачем витрат при здійсненні господарської діяльності за період, що підлягав перевірці і спростовують висновок контролюючого органу про заниження позивачем оподаткованого доходу.

Крім того, документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена в період 10-11 грудня 2015 року в приміщенні ДПІ Галицького району м. Львова, позивача, який відновив втрачені документи, про проведення перевірки його не було належним чином повідомлено.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами.

Зі змісту ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1ст.75 ПК України).

Порядок проведення документальних планових перевірок визначений в ст.77 ПК України та як зазначено у п. 77.1 вказаної статті - документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

За правилами пп.75.1.2 п.75.1ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (п.77.4 ст.77 ПК України).

В силу п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХIV від 16.07.1999 року (з наступними змінами та доповненнями) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У частинах 1, 2 ст.9 Закону №996-ХIV закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На підтвердження витрат, пов'язаних з господарською діяльністю позивача, до справи долучено податкову декларацію ФОП ОСОБА_1 про майновий стан і доходи за 2014 рік, розрахунок податкових зобов'язань за 2014 рік, податкову декларація про майновий стан і доходи за 2013 рік, розрахунок податкових зобов'язань за 2013 рік.

Також, в матеріалах справи знаходяться договір оренди від 01.02.2012 року, договір оренди нежитлового приміщення №12/04 від 01.05.2012 року, договори поставки з ТзОВ «Верітас», з ФОП ОСОБА_2, з ТзОВ «Аквавит», з ТзОВ «ВЕТА Україна», ТзОВ «Комерційний ценр «ЗЕВС», ТзОВ «Арда-Трейдинг», з ТзОВ «Віденська кава», товарно-транспортні накладні на переміщення алкогольних напоїв, видаткові накладні, рахунки-фактури, рахунки, акти здачі-прийняття робіт, податкові накладні, рахунки на оплату, акти виконаних робіт. Доходи і витрати позивача відображено у виписці з «Ідея Банку» по рахунку за 2014 рік, виписці з ПАТ «Сбербанк» за 2014 рік, за 2013 рік, виписці з банку «Фінансова Ініціатива» за 2013- 2014 роки, банківських квитанціях та виписках за 2012-2013 роки, Книзі обліку доходів за 2012 рік, Книзі обліку доходів за 2013 рік, Книзі обліку доходів і витрат за 2014 рік.

До справи долучено відомості на виплату грошей, розрахунково-платіжні відомості (нараховано ЄСВ), відомості на виплату грошей та табелі обліку використовування робочого часу за 2012-2014 роки, Книгу обліку розрахункових операцій.

Подані позивачем до суду документи відповідають вимогам первинних документів та підтверджують донесення позивачем витрат при здійсненні господарської діяльності у 2012-2014 роках, а відповідно спростовують висновок відповідача про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу в сумі 556 967,70 грн. та доводять відсутність підстав для нарахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 61197,07 грн., в т.ч. штрафних санкції - 15 299,27 грн.

Як видно з матеріалів справи, ДПІ у Галицькому районі м. Львова 04.09.2015 року видано наказ №490 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1» у вересні 2015 року та виписано направдення на перевірку від 10.09.2015 року.

Листами від 10.09.2015 року та 11.09.2015 року ФОП ОСОБА_1 повідомлено про необхідність представити документи до перевірки і 21.09.2015 року ДПІ у Галицькому районі м. Львова складено акт про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки позивача у зв'язку із втратою документів.

Наказом №508 від 21.09.2015 року ДПІ перенесено терміни проведення планової виїзної документальної перевірки. Пунктом 2 вказаного наказу зазначено розпочати перевірку з дати відновлення та надання документів до перевірки, але не пізніше 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області про втрату документів (заява ФОП ОСОБА_1 вх.№3052/9 від 10.09.201р.).

У зв'язку з отриманням довідки з Галицького районного відділу ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 25.08.2015р. №67/12457 про втрату документів фінансово-господарської діяльності ДПІ направила позивачеві листа від 21.09.2015р. про зобов'язання відновити втрачені документи та повідомити ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області у встановленні законодавством терміни.

10.12.2015р. ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області видано наказ №632 «Про поновлення проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1», направлення на проведення перевірки, повторно направлено позивачу листа із вимогою надати документи та у той же день розпочато перевірку. 11.12.2015 року складено акт про ненадання позивачем первинних документів до перевірки і така проведена у приміщенні ДПІ протягом одного дня.

У звязку з наведеним, на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що до позивача протиправно застосовано штрафні санкції за непредставлення документів до перевірки.

Висновок відповідача про непроведення через реєстратори розрахункових операцій суми отриманих готівкових коштів спростовуються долученою до справи Книгою обліку розрахункових операцій і так як судом встановлено помилковість висновку відповідача про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу в сумі 556 967,70 грн., відповідно неправомірним є нарахування штрафної санкції за донарахування своєчасно несплаченого єдиного внеску в сумі 17 694,85 грн. та виставлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) на суму 167436,71 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задовлення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 лютого 2018 року у справі №813/1376/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 11.05.2018р.