Справа № 826/20390/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Кузьмишина О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника відповідача: - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, контролера комунального підприємства «Київпастранс» ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, визнання невідповідними правовими актами та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

31 серпня 2015 року позивачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, контролера комунального підприємства «Київпастранс» ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_2, в якому просили:

- визнати невідповідним правовому акту вищої юридичної сили та нечинним з 08.08.2015 року пункт 33 «Правил надання населенню послуг з перевезень міським електротранспортом», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 23.12.2004 р. №1735 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з перевезень міським електротранспортом» в частині слів: «У разі стягнення штрафів порушникам видаються квитанції встановленого зразка»;

- визнати невідповідним правовому акту вищої юридичної сили та нечинним з 08.08.2015 року пункт 6 (контроль оплати проїзду пасажирами та їх відповідальність) «Правил користування трамваєм і тролейбусом у містах України», затверджених наказом від 09.10.2006 р. №329 (зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.12.2006 р. №1274/13148) «Про затвердження Правил користування трамваєм і тролейбусом у містах України» в частині слів: «Крім штрафу, пасажир повинен сплатити вартість проїзду.»; «начальником трамвайно-тролейбусного управління, начальниками трамвайного чи тролейбусного депо, начальниками служб руху і районів руху трамвайно-тролейбусних управлінь, а також контролерами трамвайно-тролейбусних управлінь»; «При стягненні штрафів порушникам видаються квитанції встановленого зразка»;

- визнати дії по притягненню до адміністративної відповідальності протиправними;

- відшкодувати ОСОБА_3, за рахунок відповідачів, завдану незаконними рішеннями органа державної влади шкоду у розмірі 60 грн.;

- відшкодувати ОСОБА_4, за рахунок відповідачів, завдану незаконними рішеннями органа державної влади шкоду у розмірі 60 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2015 року позовну заяву залишено без руху.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просила суд скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2015 р. про залишення позовної заяви без руху, а справу передати до суду 1-ї інстанції для повторного вирішення питання відкриття провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2015 року - скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року позовну заяву залишено без розгляду, у зв'язку із невідповідністю вимогам ст.. 105, 106 КАС України.

Не погоджуюсь із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_6 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року та передати справу до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року та 23 грудня 2015 року апеляційну скаргу залишено без руху та повернуто апелянту, відповідно.

Не погоджуючись із ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року, ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2018 року, касаційну скаргу ОСОБА_6 - задоволено, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п.4, ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам ст.. 105, 106 КАС України, а саме: до суду позивачі звернулись одночасно з вимогами немайнового та майнового характеру; на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви надано квитанції від 31.08.2015 р. №27 та від 31.08.2015 р. №28 про сплату судового збору у загальній сумі 146,16 грн., проте, позивачами не враховано, що за подання позовної заяви їм необхідно сплачувати судовий збір як за немайнові, так і за майнові вимоги кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для залишення позовної заяви без руху стало те, що позивачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись із позовними вимогами майнового та немайнового характеру, проте, надали докази оплати судового збору лише за 2 вимоги.

Сплата судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір».

Адміністративний позов був поданий 31.08.2015 року, а тому мають застосовуватись положення вказаного закону в редакції, що діяла станом на 31.08.2015 року.

Згідно із п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Законом України «Про судовий збір», у редакції, чинною на момент звернення позивачів до суду першої інстанції з адміністративним позовом у цій справі, було закріплено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру: 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 вказаного Закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Тобто законом було встановлено, що судовий збір сплачується за позовну заяву, а не конкретну позовну вимогу.

Крім того, відповідно до положень п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, оскільки майнова шкода заподіяна позивачам незаконним рішенням органу державної влади, то вони звільняються від сплати судового збору в силу закону.

Більше того, колегія суддів звертає увагу на той факт, дані обставини вже були предметом судового розгляду, за результатом якого, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року, було скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року, якою адміністративний позов було залишено без руху з тих самих підстав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Із диспозиції вищевикладеної статті вбачається, що у випадку встановлення невідповідність висновків суду обставинам справи, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з урахуванням заявлених апеляційних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року - скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року - скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Я.Б. Глущенко

О.М.Кузьмишина

Постанова складена в повному обсязі 15 травня 2018 року.