Справа № 159/1821/18
Суддя: Миронюк М. Г.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Справа № 159/1821/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Миронюк М.Г.,

з участю секретаря Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Луганській області Департаменту патрульної поліції Переходи Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.04.2018 року та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Луганській області Департаменту патрульної поліції Переходи Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.04.2018 року та закриття провадження у справі.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки інспектором поліції неправомірно притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Зазначає, що відповідачем було грубу порушено її права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушено вимоги ст.284 КУпАП.

Просить скасувати постанову відповідача від 05.04.2018року , а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Сторони в судове засідання не викликались.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов.

Справа розглядається у спрощеному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем винесена постанова від 05.04.2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122 КУпАП та згідно даної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 05.04.2018 року о 10 год.55 хвилин хв. в м. Ковель на вул. Незалежності,83, керуючи автомобілем марки « Ford Galaxy», номерний знак НОМЕР_1 , користувалась засобами зв'язку тримаючи їх в руці, а саме: розмовляла по мобільному телефону, чим порушила п.2.9д ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП та за яке на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

У відповідності до п.4 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такий превентивний захід як зупинення транспортного засобу.

Позивач оскаржує постанову, винесену відповідачем по справі про адміністративне правопорушення фактично лише з підстав порушення процедури розгляду справи.

Позивачем також зазначено, що вона 05.04.2018 року 05.04.2018 року о 10 год.55 хв. в м. Ковель на вул. Незалежності,83, керувала автомобілем марки « Ford Galaxy», номерний знак НОМЕР_1 і була зупинена відповідачем, який відносно неї виніс постанову згідно якої притягнув її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП,за те що вона 05.04.2018 року о 10 год.55хв. в м. Ковель на вул. Незалежності,83, керуючи автомобілем марки « Ford Galaxy», номерний знак НОМЕР_1 розмовляла по мобільному телефону, чим порушила п.2.9д ПДР.

В позовній заяві позивачка не заперечує щодо обставин викладених в постанові у справі про накладення адміністративного стягнення від 05.04.2018 року , а лише оскаржує постанову з процедурних порушень.

Отже, позивач своїм викладом обставин в позовній заяві фактично визнає, що вона допустила порушення ПДР та під час руху розмовляла по мобільному телефону.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, у передбачених цією статтею випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення уповноваженими органами (посадовими особами) виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Відповідно до п. 2.9. д) ПДР України, під час руху автомобіля водієві забороняється, користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх в руці ( за виключенням водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук(за виключенням водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними, за що передбачено штраф у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час складає суму 425 грн..

Відповідно до копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, 05.04.2018 року о 10 год.55 хвилин хв. в м. Ковель на вул. Незалежності,83, керуючи автомобілем марки « Ford Galaxy», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 користувалась засобами зв'язку тримаючи їх в руці, а саме: розмовляла по мобільному телефону, чим порушила п.2.9д ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП та за яке на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

На оскаржуваній постанові міститься підпис позивача в отриманні її копії.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, вона визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Однак, позивач не надав суду доказів на підтвердження такого свого твердження.

Позивач зазначає про порушення відповідачем ст. ст. 251, 252 КУпАП, однак, доказів на підтвердження такого свого твердження суду не надав.

Як слідує зі змісту ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, перед винесенням оскаржуваної постанови відповідачем не складався щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення.

Як передбачено ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З відео фіксації правопорушення вбачається, що до винесення оскаржуваної постанови відповідач роз'яснив позивачу суть правопорушення та права позивача під час розгляду справи. Позивачем будь-яких клопотань не заявлено.

З переглянутого відео фіксації місце правопорушенням вбачається, що в автомобілі позивачки перебував пасажир, який намагався переконати відповідача, що ОСОБА_1 лише взяла телефон та сказала абоненту, який їй телефонував, що зателефонує йому пізніше, чим доводиться порушення позивачкою п.2.9д ПДР України .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких, зокрема, віднесено до компетенції Національної поліції.

Як слідує з положень ч. ч. 3 - 6 ст. 258 КУпАП, протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у т. ч. зафіксованих в автоматичному режимі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що, дійсно, відповідно до рішення КС України від 26.05.15 р. за конституційним поданням Уповноваженого ВР України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення КС України зазначив, що у ч. ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом з тим, слід приймати до уваги, що зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Нацполіції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.15 р. N 1 395 (далі - Інструкція), що зареєстровано в МЮ України 10.11.15 р. за N 1 408/27 853, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення КС України і цим нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи рішення КС України від 26.05.15 р. повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених після 26.05.15 р., та вищевказаною Інструкцією.

На час винесення оскаржуваної постанови ст. 276 КУпАП вже була доповнена частиною 6 у наведеній вище редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15 р. N 596 - VIII.

КУпАП визначено правопорушення, що не потребують довготривалої процедури, їх перелік є вичерпний, коли особу можна притягти до адміністративної відповідальності безпосередньо на місці вчинення правопорушення. В усіх інших випадках розгляд справи провадиться за, серед іншого, місцем вчинення, коли складається протокол, збираються інші докази та протокол надсилається на розгляд уповноваженому органу.Таким чином, підстав для складання протоколу про адмінправопорушення перед винесенням оскаржуваної постанови, надіслання його на розгляд за адресою місцязнаходження керівництва відповідача, у відповідача не було.

Відповідно до положень розд. III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову у місці, що визначене ним як місце вчинення правопорушення.

У відповідності до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд приходить до висновку, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем не було допущено порушення вимог закону, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Доводи позивача про те, що у постанові немає даних про свідків правопорушення та відсутні їхні пояснення, не є підставою для скасування постанови. При відтворенні відеозапису вбачається, що позивачка заперечень щодо постанови не висловлювала, клопотань не заявляла, з розмов позивачки і пасажира автомобіля позивачки підтверджуються обставини викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення, оскільки для того , щоб відповісти абоненту, який телефонує, необхідно мобільний телефон взяти в руки, що заборонено п.2.9д ПДР України.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП повністю доведена.

Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушень судом не здобуто, вина позивачки доводиться відео фіксацією місця скоєння правопорушення, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, наведені позивачкою з метою уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 від 05.04.2018 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Луганській області Департаменту патрульної поліції Переходи Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.04.2018 року та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:М. Г. Миронюк