Справа № 814/1021/17
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 р. № 814/1021/17
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагаря В.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Адміністрації державної Прикордонної служби України, вул. Володимирська, 26, м. Київ, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01601 Одеського прикордонного загону- в/ч НОМЕР_1 , вул. Левітана, 113, м. Одеса, Одеська область, 65000 Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, вул. Володимирська, 26, Мсп601, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01601 Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький, вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Хмельницькій області, вул. Соборна, 75, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000

про:скасування рішення від 19.05.2017р.,

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду, з урахуванням уточнених позовних вимог від 25.07.2017 року, до Адміністрації державної прикордонної служби України (надалі - відповідач 1, Адміністрація ДПС), Одеського прикордонного загону - в/ч НОМЕР_1 (надалі - відповідач 2), Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (надалі - відповідач 3, Центр), Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький (надалі - відповідач 4, Другий ВДВС м. Хмельницький) та Територіального управління Державної судової Адміністрації України в Хмельницькій області (надалі - відповідач 5) про визнання протиправним та скасування рішення старшого інспектора Одеського прикордонного загону Державної прикордонної служби України Горинцевої Л.Л. про відмову ОСОБА_1 в перетинанні державного кордону України через міжнародний аеропорт «Одеса» та стягнення коштів в сумі 22 025, 00 грн.
Ухвалою від 29.05.2017 р. судом відкрито провадження у справі № 814/1021/17.
07.08.2017 року ухвалою суд залучив до участі у якості відповідачів - Головний Центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, Другий відділ державної виконавчої служби міста Хмельницький та Територіальне управління Державної судової Адміністрації України в Хмельницькій області.
Ухвалою від 07.08.2017 року суд замінив неналежного відповідача у справі - Державну прикордонну службу України - на належного - Адміністрацію Державної прикордонної служби України.
15.12.2017 р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у редакції Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017 року.
Ухвалою від 18.12.2017 року суд ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 19.05.2017 року під час перетину державного кордону старшим інспектором Одеського прикордонного загону пункту пропуску через державний кордон України для повітряного сполучення міжнародний аеропорт "Одеса" ОСОБА_2 прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перетинанні державного кордону на виїзд з України, на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року про тимчасове обмеження позивача у праві виїзду з України, яка направлена Другим ВДВС м. Хмельницький для виконання на адресу Адміністрації ДПС. В свою чергу, Хмельницьким міськрайонним судом вказана ухвала стосовно ОСОБА_1 не виносилась. Крім того, відповідно до листа Другого ВДВС м. Хмельницький від 30.06.2017 року № 14.20-32/24631, стосовно позивача ніяких виконавчих проваджень не існує та подання стосовно ОСОБА_1 щодо обмеження у праві виїзду за межі України держаним виконавцем до судових органів не направлялось. Вказаними діями відповідачів позивачу завдано матеріальні збитки у розмірі вартості оплаченої туристичної путівки - 22 025 грн., що і стало підставою для звернння до суду.
Адміністрація ДПС та Головний Центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надали суду пимсьмові заперечення, в яких зазначили, що 29.12.2015 року отримала, разом із супровідним листом Другого ВДВС м. Хмельницький від 21.12.2015 року за вих. № 18687/15-2, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року по цивільній справі № 686/19897/15-ц про тимчасове обмеження позивача у праві виїзду з України. Вказану ухвалу відповідачем 1 було прийнято до виконання з внесенням інформації про ОСОБА_1 до бази даних Державної прикордонної служби України, щодо осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, про що повідомив ВДВС листом від 12.01.2016 року за вих. № 0.64-197/0/18-16. Підстави для не прийняття ухвали суду від 17.11.2015 року до виконання як у Адміністрації ДПС так і у Центру були відсутні, оскільки, зазначена ухвала була завірена "мокрою" гербовою печаткою суду, містила власноручний підпис судді та напис про те, що ухвала набрала законної сили. Законом України "Про Державну прикордонну службу України" від 03.04.2003 № 661-IV (надалі - Закон № 661) не надано повноважень чи обов`язку підрозділам Державної прикордонної служби України щодо перевірки дійсності виконавчих документів чи судових рішень. Крім того, про те, що таке виконавче провадження у Другому ВДВС м. Хмельницький відсутнє, цей ВДВС повідомив відповідача 3 лише 13.07.2017 року листом від 05.07.2017 року № 14.20-32/25378. В свою чергу, Центром припинено виконання судового рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року по цивільній справі № 686/19897/15-ц, як підробленого та інформацію про позивача з бази даних Державної прикордонної служби України вилучено 11.07.2017 року.
Одеський прикордонний загін надав заперечення проти позову. В обгрунтування зазначених заперечень вказав, що посадова особа відділу прикордонної служби "Одеса - Аеропорт" діяла у відповідності до вимог абз. 3 п. 12 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1999 року № 57 (надалі - Правила), в яких йдеться, що у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон. Під час здійснення прикордонного контролю уповноважені службові особи підрозділу охорони державного кордону використовують бази данних Державної прикордонної служби України, яким тимчасово обмежено право виїзду з України. Відповдно, 19 травня 2017 року під час виїзду з України в пункті пропуску для повітряного сполучення "Одеса" позивачу було відмовлено у пропуску через державний кордон, в зв`язку з наявністю в базі данних Державної прикордонної служби України відостей щодо обмеження у праві виїзду за межі України на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року по цивільній справі № 686/19897/15-ц. На підставі чого і було оформлено рішення про відмову в перетинанні державного кордону від 19.05.2017 року. Відповідач 2 також зазначив, що вказане рішення прийнято на законних підставах та є правомірним, оскільки, на час перетинання державного кордону позивачем обмеження у праві виїзду за межі України не було скасовано.
Другий відділ державної виконавчої служби міста Хмельницький надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року по цивільній справі № 686/19897/15-ц Другим ВДВС м. Хмельницький на адресу Адміністрації ДПС не направлялось, оскільки вказане рішення не існує. Також вказав, що супровідний лист від 21.12.2015р., яким було направлено вище вказане рішення до відповідача 1 підписано старшим державним виконавцем ОСОБА_3 , який звільнений з посади ще 23.10.2014 року, що підтверджується наказом від 22.10.2014р. № 1019/04к. Крім того, виконавче провадження стосовно позивача в Другому відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький відсутнє. Окрім того, лист Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 12.01.2016 року за № 0.64-197/0/18-16 про виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року по цивільній справі № 686/19897/15-ц на адресу ВДВС не надходило.
Територіальне управління Державної судової Адміністрації України в Хмельницькій області заперечень на адміністративний позов не надало, заяв чи клопотань до суду не надходило.
Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -
ВСТАНОВИВ:

21 березня 2017 року позивач заключила з ТОВ "Моя мечта" договір про надання туристичних послуг № 1, згідно якого 19 травня 2017 року повинна була вилетіти до Туреччини через міжнародний аеропорт "Одеса".
Вартість туристичних послуг склала 22 025 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 21.03.2017 року (арк. справи 15).
19 травня 2017 року під час перетину державного кордону старшим інспектором Одеського прикордонного загону пункту пропуску через державний кордон України для повітряного сполучення міжнародний аеропорт "Одеса" Горинцевою Л.Л. прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перетинанні державного кордону на виїзд з України, на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року про тимчасове обмеження позивача у праві виїзду з України, яка направлена Другим ВДВС м. Хмельницький для виконання на адресу Адміністрації ДПС. Вказаним рішенням позивачу завдано матеріальні збитки у розмірі вартості оплаченої туристичної путівки - 22 025 грн.
Не погоджуючись з рішенням від 19.05.2017 року позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного рішення від 19.05.2017 року, суд виходить з наступного.
У відповідності ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прикордонний контроль" (надалі - Закон № 1710) прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.
Положеннями ч. 3 та ч. 4 ст. 2 Закону № 1710 визначено, що прикордонний контроль здійснюється щодо: 1) осіб, які перетинають державний кордон; 2) транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі; 3) вантажів, що переміщуються через державний кордон.
Прикордонний контроль включає: 1) перевірку документів; 2) огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; 3) виконання доручень правоохоронних органів України; 4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; 5) реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; 6) перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.
Пунктом 12 Правил передбачено, що для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень.
Крім того, пунктом 12 Правил передбачено, що у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.
Пункт 13 вказаних Правил передбачає, що під час здійснення прикордонного контролю уповноважені службові особи підрозділу охорони державного кордону використовують бази даних Держприкордонслужби про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Держприкордонслужби, яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені та втрачені паспортні документи, а також інші передбачені законом бази даних.
Відповідно до п. 15 Правил, на підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" ( 3857-12 ), уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє громадянину у перетинанні державного кордону, про що виносить обґрунтоване письмове рішення із зазначенням причин відмови, один примірник якого видається громадянинові.
Так, 19.05.2017 року старшим інспектором Одеського прикордонного загону пункту пропуску через державний кордон України для повітряного сполучення міжнародний аеропорт "Одеса" Горинцевою Л.Л. прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перетинанні державного кордону на виїзд з України, у зв`язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що позивача рішенням суду, а саме ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року по цивільній справі № 686-19897-15ц, тимчасово обмежено у праві виїзду з України.
Зазначена ухвала була постановлена Хмельницьким міськрайонним судом у складі головуючого судді Палінчака О.М. за поданням державного виконавця Другого ВДВС м. Хмельницький у зв`язку з відкритим виконавчим провадженням щодо примусового виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду № 18689/14-ц від 04.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" позики в розмірі 264 418 грн.
Відповідні відомості внесено до бази даних Державної прикордонної служби України на підставі вказаної ухвали, яка надійшла на адресу Адміністрації ДПС 29.12.2016 року разом з супровідним листом Другого ВДВС м. Хмельницький від 21.12.2016 року за вих. № 18687/15-2 за підписом державного виконавця Самборського І.М.
Судом встановлено, що надіслана Другим ВДВС м. Хмельницький ухвала була викладена на одному аркуші, була завірена "мокрою" гербовою печаткою суду, містила власноручний підпис судді та напис про те, що ухвала набрала законної сили. Законом № 661 не надано повноважень чи обов`язку підрозділам Державної прикордонної служби України щодо перевірки дійсності виконавчих документів чи судових рішень.
Також, відповідно до ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Після надходження вказаного судового рішення Центр прийняв його до виконання та вніс інформацію про позивача до бази даних Державної прикордонної служби України, як про особу, яку тимчасово обмежено у праві виїзду з України, про що повідомив Другий ВДВС м. Хмельницький листом від 12.01.2016 року за вих. № 0.64-197/0/18-16 (арк. справи 93).
Для суду є очевидним, що відповідач 1, відповідач 2 та відповідач 3 діяли відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства і Конституції України, обґрунтовано, з урахуванням обставин, що мали значення при прийнятті рішення і добросовісно.
В свою чергу, після відмови ОСОБА_1 в перетинанні державного кордону, вона звернулась з заявою до Хмельницького міськрайонного суду про надання інформації стосовно рішення, яке стало підставою для обмеження її у праві виїзду з України.
Відповідно до листа Хмельницького міськрайонного суду позивачу повідомлено, що цивільної справи за № 686/19887/15 в суді не зареєстровано. Більш того, зазначено, що відповідно до програми Д-3 з 01 січня 2012 по 12 червня 2017 будь-яких цивільних справ, стороною по яких би виступала ОСОБА_1 не зареєстровано. Також, повідомлено, що після огляду ухвали від 17.11.2015 року встановлено, що підпис на цій ухвалі не відповідає підпису судді Палінчака О.М.
Хмельницьким міськрайонним судом проведено службове розслідування по факту перебування в провадженні Хмельницького міськрайонного суду справи № 686/19897/15-ц за поданням Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький про тимчасове обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1 та факту прийняття суддею Хмельницького міськрайонного суду Палінчаком О.М. ухвали від 17 листопада 2015 року про задоволення даного подання, про що складено Акт про службове розслідування від 29.06.2017 року.
Згідно вказаного Акту встановлено, що ухвала від 17 листопада 2015 року про тимчасове обмеження виїзду громадянки ОСОБА_1 за межі України суддею Хмельницького міськрайонного суду Палінчаком О.М. не виносилась про, що листом від 07.07.2017 року (арк. справи 54) суд повідомив позивача та відповідача 3.
Позивач також звернулась з заявою до Другого ВДВС м. Хмельницький про надання документів, на підставі яких стосовно неї відкрито виконавче провадження. На вказану заяву відповідачем 4 повідомлено, що у Другому ВДВС м. Хмельницький виконавчих проваджень щодо позивача на виконанні не перебуває та подання щодо обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 ним не направлялось.
Судом встановлено, що після отримання листа від 07.07.2017р. та Акту службового розслідування від 29.06.2017р. Хмельницького міськрайонного суду, Центром припинено виконання судового рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року, як підробленого, та інформацію про позивача, як про особу, яку тимчасово обмежено у праві виїзду з України з бази даних Державної прикордонної служби України вилучено 11 липня 2017 року.
На підставі вказаного, суд не вбачає підстав для скасування рішення про відмову ОСОБА_1 в перетинанні державного кордону України, оскільки воно скасовано відповідачем 3 самостійно.
Стосовно вимоги про стягнення матеріальних збитків з відповідачів у розмірі вартості оплаченої туристичної путівки 22 025 грн. суд зазначає наступне.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ухвала від 17.11.2015 року по справі № 686/19897/15 щодо обмеження позивача у праві виїзду за межі України, Хмельницьким міськрайонним судом не виносилась та є підробленою.
Як зазначає Другий ВДВС м. Хмельницький, виконавчих проваджень щодо позивача у нього на виконанні не перебуває та подання щодо обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 ним не направлялось.
Відповідач 4 зазначив, що супровідний лист за вих. № 18687/15-2 від 21.12.2015 року за підписом державного виконавця ОСОБА_3 до Адміністрації ДПС ним не направлявся. Крім того, згідно наказу Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 22.10.2014 року № 1019/04к державний виконавець ОСОБА_3 звільнений з посади ще 23.10.2014 року. Також, зазначив, що вказаний супровідний лист направлено відповідачу 1 з м. Києва, а не з м. Хмельницький, а тому нести відповідальність за наслідки, які стали підставою для звернення позивача з цим позовом до суду, Другий ВДВС м. Хмельницький не може.
Суд критично ставиться до таких доводів Другого ВДВС м. Хмельницький з огляду на наступне.
Після отримання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року по справі № 686/19897/15 з супровідним листом Другого ВДВС м. Хмельницький від 21.12.2015 року, Адміністрація ДПС прийняла його до виконання та Центром внесено інформацію про позивача до бази даних Державної прикордонної служби України, як про особу, яку тимчасово обмежено у праві виїзду з України, про що одразу повідомив Другий ВДВС м. Хмельницький листом від 12.01.2016 року за вих. № 0.64-197/0/18-16.
Тобто, після отримання вказаного листа від 12.01.2016 року за вих. № 0.64-197/0/18-16 Другий ВДВС м. Хмельницький мав можливість встановити, ще в 2016 році, факт відсутності у нього виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 , та завчасно повідомити про це Адміністрацію ДПС, яка в свою чергу мала б можливість ще в 2016 році встановити дійсність ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2015 року по справі № 686/19897/15, яка перебувала в неї на виконанні. Відповідно могла виключити інформацію про позивача, як про особу, яку тимчасово обмежено у праві виїзду з України з бази даних Державної прикордонної служби України раніше.
В свою чергу, про те, що виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 у відділі відсутнє, Другий ВДВС м. Хмельницький повідомив Центр лише 13.07.2017 року листом від 05.07.2015 року за № 14.20-32/25378.
Тому, суд приходить до висновку, що така бездіяльність відповідача 4 призвела до порушення прав позивача та йому завдано матеріальних збитків у розмірі 22 025 грн. (розмір вартості оплаченої туристичної путівки).
Частиною 2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В даному випадку суд вважає, що вірним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльності Другого ВДВС м. Хмельницький, яка полягає в несвоєчасному розгляді листа Головного центру обробки спеціальної інформації від 12.01.2016 року за вих. № 0.64-197/0/18-16.
Відповідно до ч. 1 ст. 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Отже, обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Така правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України № 6-440цс16 від 25 травня 2016 року.
Такий підхід відповідає вимогам ст. 56 Конституції України, що передбачає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що збитки у розмірі 22 025 грн. (розмір вартості оплаченої туристичної путівки) необхідно стягнути з Другого ВДВС м. Хмельницький.
Станом на день розгляду справи у суду відстуні відомості щодо кримінальних проваджень за фактом підробки рішення суду від 17.11.2015 року та направлення його до Державної прикордонної служби України.
Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Адміністрації державної Прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 37996391) Одеського прикордонного загону - в/ч НОМЕР_1 (вул. Левітана, 113, м. Одеса, Одеська область, 65000, ідентифікаційний код 14321386) Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, Мсп601, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 37996391) Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ідентифікаційний код 37225071) Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Хмельницькій області (вул. Соборна, 75, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ідентифікаційний код 26515061) задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький, яка полягає в несвоєчасному розгляді листа Головного центру обробки спеціальної інформації від 12.01.2016 року за вих. № 0.64-197/0/18-16
3. Стягнути з Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, 29000, ідентифікаційний код 37225071) кошти у розмірі 22 025 грн. на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).
4. В решті позовних вимог відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ідентифікаційний код 37225071) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 640 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 13.02.2018 р.

Суддя В. С. Брагар