Справа № 219/12020/17
Суддя: Харченко О. П.
Дата ухвалення: 2018-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Харченко О.П.,

при секретарі Кудрявцевій А.С.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною адміністративною позовною заявою, яку в подальшому уточнив та в якій вказав, що 16 жовтня 2017 року о 13 год. 30 хв., інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП, зупинив його на дорозі у м. Сєвєродонецьк Луганської області по вул. Промислова біля АЗС «Укрнафта» та здійснив габаритно-ваговий контроль, на підставі якого встановив ширину транспортного засобу - іноземного комбайну з номерним знаком - «без ДНЗ» розміром 4 метра та склав на імя позивача постанову серії БР № 021982 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення, відповідно до якої, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП на загальну суму штрафу розміром 510,00 грн. Цього ж дня,16 жовтня 2017 року о 16 год. 30 хв., інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 зупинив позивача на дорозі у м. Лисичанськ Луганської області по вул. Першотравнева біля мосту через Сіверський Донець та здійснив габаритно-ваговий контроль, на підставі якого встановив ширину транспортного засобу - іноземного комбайну з номерним знаком - «без ДНЗ» розміром 4 метра та склав на імя позивача постанову серії БР № 021810 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення, відповідно до якої, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП на загальну суму штрафу розміром 510,00 грн. Втретє, 16 жовтня 2017 року о 17 год. 50 хв., поліцейський роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП сержант поліції ОСОБА_3 зупинив позивача на дорозі у м. Лисичанськ Луганської області на перехресті вул. Бахмутська та Пятигорська та здійснив габаритно-ваговий контроль, на підставі якого встановив ширину транспортного засобу - іноземного комбайну з номерним знаком - «без ДНЗ» розміром 4 метра та склав на імя позивача постанову серії БР № 021591 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення, відповідно до якої, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП на загальну суму штрафу розміром 510,00 грн. Позивач вважає такі дії та рішення протиправними, та просить скасувати вказані постанови про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та стягнути з відповідачів на його користь судовий збір у сумі 640 грн., сплачений при зверненні до суду з даним позовом.

На адресу суду надійшли заперечення від відповідача інспектора ПП УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному на позовну заяву, в яких зазначено, що у вказаний день та час у позові, під час несення служби, він виявив, що на перехресті вул. Бахмутська та Пятигорська в м. Лисичанську Луганської області рухався без супроводу великогабаритний іноземний комбайн з номерним знаком «027-53 АН», під час спілкування водій повідомив, що його вже зупиняли патрульні поліцейські, але на питання чому тоді і надалі він продовжив рух великогабаритним транспортним засобом без відповідного дозволу та супроводу пояснити не зміг. Також зазначив, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Порядку). Пунктами 25-28 Порядку визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і предявлятися на вимогу уповноважених осіб. Посилання позивача, що його притягнули двічі за одне і теж правопорушення безпідставне, оскільки дані постанови були винесені в різних місцях, оскільки комбайни продовжували рух без відповідного дозволу, порушуючи тим самим законодавство, оскільки подальший рух транспортних засобів без відповідного дозволу заборонений. Просив постанови серії БР № 021982, 021810, 021591 від 16.10.2017 року визнати такими, що складені з дотриманням вимог чинного законодавства, а адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення. Розглянути адміністративну справу без його участі.

24.01.2018 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зокрема зазначив, що відповідно до положень ст. 265 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху повинен був доставити транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку для його зберігання, але цього ніхто не зробив, також колона, у якій він здійснював рух, рухалася з супроводом двох транспортних засобів, один з яких був попереду колони, а інший у кінці колони. Також вказав, що проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових, є виключно компетенцією Укртрансбезпеки, а габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, яким є відповідні стаціонарні та пересувні пункти. Окрім цього, зазначив, що відповідачі зібрали недостатньо доказів для підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а фактичні дані, які містяться в оскаржуваних постановах, зібрані з порушенням порядку проведення габаритно-вагового контролю, що у свою чергу, є недопустимими фактичним даними (доказами) в розумінні ст. 74 КАС України.

У судове засіданні позивач та його представник не зявилися, просили розглянути справу у їх відсутність та вказали, що на позовних вимогах наполягають та просить їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи адміністративний позов ОСОБА_1 на постанови від 16.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд керується положеннями ст. 276 КУпАП, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення може розглядатися за місцем його вчинення, місцем обліку транспортного засобу чи місцем проживання порушника. Під час розгляду такої справи, орган (посадова особа) відповідно до ст. 280 КУпАП має з'ясувати всі обставини для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанов серії БР № 021982, БР № 021810, БР № 021591 від 16.10.2017 року, вони винесені за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Як встановлено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предметом спору є правомірність прийнятого відповідачами рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому докази щодо наявності чи відсутності складу правопорушення повинні визначатися за нормами КУпАП.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглядаючи поданий позов, суд вважає, що посадовими особами під час винесення постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, були порушенні наведені норми закону. Так, у постанові серії БР № 021982 від 16.10.2017 року відсутні прізвище, ім'я та по-батькові особи, яка її склала, відсутнє посилання на те, які саме конкретні порушення спеціальних правил передбачених ПДР вчинив позивач при дорожньому перевезенні небезпечних вантажів. У постанові серії БР № 021810 від 16.10.2017 року та постанові серії БР № 021591 від 16.10.2017 року також відсутнє посилання на те, які саме конкретні порушення спеціальних правил передбачених ПДР вчинив позивач при дорожньому перевезенні небезпечних вантажів. Окрім цього, доданий у якості доказу диск також не містить у собі інформацію, яка б свідчила про порушення позивачем спеціальних правил передбачених ПДР. За таких обставин, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 у письмових поясненнях наполягав на тому факті, що Правил дорожнього руху він не порушував, а інших фактичних даних, які б свідчили про вчинення вказаною особою правопорушень спеціальних правил, щодо яких міститься посилання у п. 22.5 ПДР України суду не надано, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на що, керуючись ст. 293 КУпАП суд постановляє скасувати постанови серії БР № 021982, БР № 021810, БР № 021591 від 16.10.2017 року, а провадження у справі закрити.

Оскільки рішення суду прийняте на користь позивача, то, в даному випадку, судовий збір у розмірі 640 грн. має бути стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача, який сплатив судовий збір під час звернення з даним позовом до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19, 44, 72-77, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 245, 251, 258, 276, 280, 289, 293 КУпАП,суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 та поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП сержанта поліції ОСОБА_3протиправними.

Постанову серії БР № 021982 від 16.10.2017 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанову серії БР № 021810 від 16.10.2017 року, по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанову серії БР № 021591 від 16.10.2017 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи у суді в розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Харченко