Справа № 826/11509/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 травня 2018 року № 826/11509/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініон»

до Головного управління ДФС у місті Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трініон» ( надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві (надалі - відповідач, ГУ ДФС у м.Києві ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 29.05.2017 року № .

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначало про безпідставність нарахування спірним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій за порушення статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" у розмірі 89813, 78 грн.

У ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

06.02.2018 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника у порядку письмового провадження.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, подав відзив на позовну заяву.

У зв'язку з наведеним, відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Трініон" з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 24.06.2016 №24/06/16, укладеного з Braun Industrial Trading GmbH.

За результатами перевірки складено Акт від 16.05.2017 р. №476/26-15-14-06-04/34729858 (надалі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Трініон" ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями, а саме: - ненадходження валютної виручки на суму 6875,00 євро( еквів. 197955,05 грн.) за контрактом від 24.06.16 №24/06/16, укладеного з Braun Industrial Trading GmbH (Німеччина).

Проведеною перевіркою встановлено порушення товариством вимог ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» із змінами та доповненнями, в частині строків декларування валютних цінностей та майна станом на 01.01.2017 та станом на 01.04.2017.

На підставі Акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 29.05.2017 року № , яким нарахована пеня за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 89813,78 грн.

Не погоджуючись зі спірним податковим повідомленням-рішенням позивачем подано до Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС України) скаргу, яку було залишено без розгляду та повернуто скаржнику.

Позивач вважає спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та звернувся до суду з відповідним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ «Трініон» (Продавець) та нерезидентом фірмою Braun Industrial Trading GmbH (Німеччина) (Покупець) був укладений експортний Контракт №24/06/16 від 24.06.16. Предмет контракту : Продавець продає, а Покупець купує товар (будівельна конструкція) в розібраному вигляді. Загальна ціна контракту 44875,00 євро, що включає мобільний дім з металу для учбової будівлі в розібраному вигляді, його експортну упаковку, транспортування та виконання монтажних робіт. Умови поставки DAP Stockach.

Граничний термін надходження валютної виручки -10.12.2016.

На виконання умов укладеного контракту, згідно з наданими до перевірки виписками уповноваженого банку на поточний рахунок ТОВ «Трініон» надійшли валютні кошти від нерезидента в загальній сумі 38000,00 євро (еквів. 1052344,64 грн).

Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості на момент перевірки становила 6875,00 євро, на яку було нараховано відповідну пеню у розмірі 89813,78 грн. За ствердженням позивача, розрахунки по вказаному контракту не можливо провести в повному обсязі, оскільки група працівників ТОВ «Трініон» не змогла виїхати для виконання монтажних робіт через відмову Посольства Федеративної Республіки Німеччини у видачі віз.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно п.1 Постанови Правління Національного банку України від 07.06.2016 № 342 (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) із змінами та доповненнями, внесеними Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2016 №361, розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів.

Частинами першою статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" встановлено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У відповідності до ч. 1, ч. 6 ст. 6 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення. Якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено умови, за яких резидент не несе відповідальності за порушення термінів виконання умов зовнішньоекономічного контракту нерезидентом.

Зокрема, частинами 3 та 4 статті 4 Закону встановлено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

З аналізу наведених норм вбачається, що нарахування пені за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності припиняється за умови звернення резидента до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду або Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України, а в разі задоволення вимог щодо стягнення коштів з нерезидента пеня не нараховується.

Однак, позивач не надав доказів до суду, які б свідчили про зміни дії строку договору, або матеріалів, які б свідчили про звернення його в відповідний судовий орган щодо стягнення заборгованості у нерезидента.

Крім того, висновок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку на продовження термінів розрахунків за експортним контрактом від 24.06.2016, укладеного з Braun Industrial Trading GmbH (Німеччина) не надано ні під час перевірки, ні до суду.

Згідно з п. 12.1 Контракту №24/06/16 «Форс-мажор», Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов'язань за даним Контрактом, якщо це невиконання виявилось прямим наслідком обставин непереборної сили або стихійного лиха, , включаючи в якості приклада та без обмежень: пожежа, повінь, землетрус, тайфун або будь-які інші впливи сил природи, війна або будь-які воєнні дії, або акції урядів країн, залучених до виконання цього Контракту, за умови, що дані обставини виникли після укладення цього Контракту.

Відповідно ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Вказані приписи кореспондуються зі ст. 218 Господарського кодексу України, а також закріплені у ч. 1 ст. 79 Розділу 4 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.80, якою встановлено, що сторона не несе відповідальності за невиконання будь-якого зі своїх зобов'язань, якщо доведе, що воно було викликане перешкодою поза її контролем і що від неї нерозумно було очікувати прийняття до уваги цієї перешкоди під час укладення договору або уникнення чи подолання цієї перешкоди чи її наслідків.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Документ уповноваженого органу країни, що підтверджує виникнення форс-мажорних обставин за вищезазначеним контрактом, до перевірки не надано.

Посилання позивача на той факт, що він не зміг виконати монтажно-будівельні роботи у зв'язку з неможливістю прибуття працівників до Німеччини, судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до п.12 Контракту «Форс-мажор», це не є обставинами непереборної сили та не звільняє його від відповідальності щодо виникнення своїх зобов'язань по діючому договору.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Зважаючи на те, що позов задоволенню не підлягає, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову в адміністративній справі №826/11509/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініон» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 29.05.2017 року № відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій