Справа № 816/319/18
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/319/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Голубенко В.В.,

представника позивача - Чальцев Д.В.,

представника відповідача - Іванюк Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГПЛ" до Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги:

визнання протиправним та скасування наказу № 407 від 08.11.2017 року в частині анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГПЛ" серії АЕ № 288594 від 26.02.2014 року на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами з моменту його прийняття.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГПЛ" (надалі також - позивач, ТОВ "ГПЛ") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України (надалі також - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу.

05 лютого 2018 року своєю ухвалою Полтавський окружний адміністративний суд прийняв відповідну позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі, ухваливши розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначивши підготовче судове засідання.

04 квітня 2018 року Полтавський окружний адміністративний суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що відповідачем безпідставно, як на його думку, анульована ліцензія на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами відповідно до пункту 8 частини 2 статті 16 Закону України" Про ліцензування видів господарської діяльності", про що видано наказ № 407 від 08.11.2017 року /п. 1.2/.

Зокрема ним вказано, що згідно з пунктом 8 частини 2 статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами може мати місце лише у випадку недопуску уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних вимог. Натомість, з боку позивача подібних дій вчинено не було, посадові особи відповідача були допущені до перевірки, яка була проведена, і за наслідками якої складено акт. Твердження відповідача про недопуск до перевірки спростовував.

Крім іншого, позивач зазначив, що оскаржуваний наказ в частині анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГПЛ" не містить ані серії, ані номеру цієї ліцензії, а містить вказівку на дату її видачі, які не відповідає даті видачі ліцензії, що видана ТОВ "ГПЛ". Тому позивачу взагалі незрозуміло, яку ліцензію анулював відповідач.

Також позивач пояснював, що він дійсно надав перевіряючим не усі документи, яких вони вимагали, але на це мав поважну причину, оскільки документи, яких він не мав у розпорядженні на час перевірки, були вилучені правоохоронними органами в ході проведення обшуку. Вказане підтверджується протоколом обшуку від 29.03.2017 року /а.с. 86-98 т.1/, копія якого додана до матеріалів позовної заяви.

Зважаючи на викладене, позивач вважав оскаржуваний наказ в частині анулювання ліцензії серії АЕ № 288594 від 26.02.2014 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

У письмовому відзиві на позов /а.с. 51-56 т.3/ відповідач зазначив наступне.

Видаючи наказ № 407 від 08.11.2017 року в частині анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГПЛ" серії АЕ № 288594 від 26.02.2014 року на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, Міністерство екології та природних ресурсів виходило з того, що під час перевірки позивача були встановлені порушення вимог постанови Кабінету міністрів України від 13.07.2016 року № 466 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами". Вказано, що ліцензія позивача не приведена у відповідність до зазначених Ліцензійних умов.

Відповідачем зазначено, що перевірка позивача проведена законно, на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 06.10.2017 року у справі № 757/58872/17-к, акт перевірки позивачем підписано без зауважень, що, як на думку відповідача, констатує згоду ТОВ "ГПЛ" з виявленими та зафіксованими в акті перевірки порушеннями.

ТОВ "ГПЛ" 30 березня 2018 року надано до суду відповідь на відзив на позовну заяву /а.с. 92-97 т.3/, у якій вказано про те, що підписання актів перевірки без зауважень з боку ліцензіата не можна прирівнювати з визнанням виявлених порушень.

У своїх запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву /а.с. 119-122 т. 3/ відповідач додатково зазначив, що підставою для анулювання вищезазначеної ліцензії є акт про відмову позивача від проведення перевірки, складений через неподання останнім запитуваних перевіряючими документів. Твердження позивача про вилучення деяких запитуваних документів в ході обшуку, викликає сумнів у відповідача, оскільки з протоколу обшуку не можливо встановити, які саме документи вилучались правоохоронними органами.

Таким чином відповідач вважав позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеному обґрунтуванню позову.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГПЛ" () зареєстровано як юридична особа 01.11.2004 року /а.с. 82 т. 2/.

03 березня 2014 року на вид господарської діяльності "Операції у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, перевезення, зберігання, утилізація)" ТОВ "ГПЛ" отримана ліцензія серії АЕ № 288594 строком дії з 26.02.2014 року по 26.02.2019 року /а.с. 16 т.1/.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06.10.2017 року у справі №757/58872/17-к на підставі статті 3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" призначена позапланова перевірка додержання ТОВ "ГПЛ" ліцензійних умов господарської діяльності у сфері поводження з небезпечними відходами за період з 26.02.2014 року по 06.10.2017 року /а.с. 18 т.1/.

У період з 01.11.2017 року по 02.11.2017 року фахівцями Міністерства екології та природних ресурсів України на підставі посвідчення (направлення) від 20.10.2017 року №37/17 /а.с. 19-20 т.1/ проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання, ТОВ "ГПЛ", вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

Для здійснення контролю з дотримання ліцензіатами вимог ліцензійних умов Міністерство екології та природних ресурсів України склало перелік питань, що був наданий позивачу /а.с. 21 т.1/.

За вих. № 948 від 02.11.2017 року позивачем надані документи для проведення позапланової перевірки, які були отримані головою комісії Жукаускасом С.В., про що свідчить його підпис на відповідному описі документів /а.с. 22-23 т.1/.

За результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) фахівцями Міністерства екології та природних ресурсів України складено акт від 02.11.2017 року №37/17 /а.с.24-39 т.1// (надалі - акт), в якому відображено порушення позивачем, зокрема:

- пункту 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року № 446: ліцензіатом не приведено діяльність підприємства у відповідність до вимог нових Ліцензійних умов,

- абз. 3, 4, 10 пункту 6 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами:

не надано копії підтвердних документів, засвідчених підписом керівника суб'єкта господарювання, що дають можливість ідентифікувати матеріально-технічну базу. Надано протокол обшуку від 29.03.2017 р. СУ ГУ НП ум. Києві;

не надано відомості про наявність декларації безпеки і плану локалізації та ліквідації аварії на об'єкті (у разі внесення об'єкта до Державного реєстру об'єктів підвищеної небезпеки);

реєстрова карта об'єкта оброблення та утилізації відходів не відповідає вимогам, встановленим Інструкцією щодо складання реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженої наказом Мінприроди від 17 .02.1999 № 41. Надана реєстрова карта об'єкта оброблення та утилізації відходів є не затвердженою та не містить інформації щодо подання підприємством щорічних змін даних;

- абз. 2, 3 пункту 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами:

не надано інформацію щодо результату ідентифікації об'єкта поводження з небезпечними відходами у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки»;

не надано план локалізації та ліквідації аварії на об'єктів підвищеної небезпеки (у разі внесення об'єкта до Державного реєстру об'єктів підвищеної небезпеки);

- абз. 9 п. 16 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами: тара для зберігання відходів не містить маркування щодо найменування виду відходів, коду та класу небезпеки,

- додатку 6 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами: не надано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

За наслідками проведеної перевірки посадовими особами відповідача складений також і інший акт - від 02.11.2017 № 37/17-1 про відмову ТОВ "ГПЛ" у проведенні позапланової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами. Підставами для складання такого акту стали, по-перше, відсутність частини дозвільних документів, а по-друге, ненадання частини запитуваної інформації /а.с. 40-41 т. 1/.

На підставі акту про відмову у проведенні позапланової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, наказом від 08.11.2017 року № 407 /а.с. 46 т.1/ та з посиланням на пункт 8 частини 2 статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" відповідачем винесено оскаржуваний наказ, яким анульована ліцензія ТОВ "ГПЛ" від 22.08.2013 на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

Позивач не погодився з наказом № 407 від 08.11.2017 року в частині анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГПЛ".

01.12.2017 року ТОВ "ГПЛ" направило до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України скаргу на наказ № 407 від 08.11.2017 року в частині анулювання ліцензії.

За наслідками розгляду скарги Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України прийшла до висновку, що за відсутності письмової вимоги посадових осіб органу ліцензування щодо надання суб"єктом господарювання документів, інформації щодо предмету перевірки неможливо стверджувати про порушення ліцензіатом п.8 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності". Крім того Мінекології допущено порушення п. 1 ч. 6 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності": рішення про анулювання ліцензії повинно містити, зокрема, реквізити рішення про видачу ліцензії. Відповідне рішення оформлене протоколом № 01-18 від 23.01.2018 року.

На підставі таких висновків та відповідного протоколу розпорядженням Державної регуляторної служби України від 26.01.2018 року № 5 "Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування" остання зобов`язала Міністерство екології та природних ресурсів України скасувати наказ від 08.11.2017 року "Про анулювання ліцензії" в частині анулювання ліцензії ТОВ "ГПЛ" /а.с. 107-108 т.1/

Однак Мінекології вказане розпорядження не виконало, у зв'язку з чим позивач оскаржив наказ про анулювання його ліцензії до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 03.11.2016, № 1728-VIII до 31 грудня 2018 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю) за рішенням суду.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Згідно зі змістом статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Підстави та процедура анулювання ліцензії на право провадження окремого виду господарської діяльності внормовані наступним чином.

Частиною 1 статті 16 Закону України від 02.03.2015 року № 222-VIII "Про ліцензування видів господарської діяльності" встановлено, що анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є: акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Також у відповідності до частини 6 статті 16 цього ж Закону України, рішення про анулювання ліцензії повинно містити:

1) реквізити рішення про видачу ліцензії;

2) вид господарської діяльності, на провадження якого анулюється ліцензія;

3) найменування та ідентифікаційний код юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (серія та номер паспорта для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомила про це відповідний орган державної податкової служби та має відмітку у паспорті);

4) підстави анулювання ліцензії.

Висновки щодо правозастосування

Як уже зазначалося, критерії правомірності рішення суб"єкта владних повноважень визначені ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, зміст якої цитовано вище.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач скасував ліцензію ТОВ "ГПЛ", керуючись п. 8 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", а саме у зв`язку з відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. На підтвердження такої відмови був складений акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 02.11.2017 року № 37/17-1 (а.с.40). Підставою для складання акту стало те, що уповноважені посадові особи ліцензіата не надали посадовим особам органу ліцензування окремі документи, які вимагалися для проведення позапланової перевірки.

Перш за все, слід вказати на допущені відповідачем процедурні порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення. Зокрема, судом встановлено порушення посадовими особами Мінекології вимог статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності": позивачу не було вручено акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 02.11.2017 року №37/17-1, цей акт не було надано йому на підпис у ході проведення перевірки, а отже позивач був позбавлений права вчасно з ним ознайомитись і надати свої зауваження (а.с.40). Відтак позивач був позбавлений права на участь у прийнятті відповідного рішення. І це порушення безперечно вплинуло на результат - оскільки позивач мав право і можливість подати докази об"єктивної неможливості надання ним ряду вилучених у ході обшуку документів та вказати на їх місцезнаходження. Тим самим забезпечивши можливість посадовим особам Мінекології звернутися зі запитом до відповідного державного органу з приводу отримання доступу до цих вилучених документів та їх перевірити.

Також суд вказує на порушення відповідачем форми прийнятого рішення. Наказ Мінекології від 08.11.2017 року № 407 не містить реквізитів рішення про видачу ліцензії, а також у ньому зазначена невірна дата видачі ліцензії - 22.08.2013, замість 03.03.2014. Формальні недоліки хоч і не є самостійною підставою для висновку щодо протиправності спірного рішення, однак суд наголошує на тому, що своїм наказом відповідач анулював ліцензію від 22.08.2013, яка позивачу і не надавалась. Вказану описку в наказі відповідач не виправив.

Щодо наявності чи відсутності законних підстав для рішення про анулювання ліцензії, суд прийшов до таких висновків.

Одночасно зі складенням посадовими особами Мінекології акту про відмову ліцензіата ТОВ "ГПЛ" у проведенні перевірки органом ліцензування від 02.11.2017 року №37/17-1, ними було в той же день складено акт від 02.11.2017 року №37/17 /а.с.24-39 т.1/.

У останньому акті відповідач детально описав хід проведення перевірки ТОВ "ГПЛ", описав виявлені під час перевірки порушення, описав отримані документи, що стосуються господарської діяльності позивача, отримав письмові пояснення посадових осіб позивача.

В той же час, складаючи акт 37/17-1 про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, контролюючий орган зазначив про ненадання ТОВ "ГПЛ" запитуваної інформації та відсутність дозвільних документів, необхідність яких передбачена нормативно-правовими актами.

При таких обставинах суд не погоджується з наявністю підстав для застосування п. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

З матеріалів справи та встановлених судом фактичних обставин слідує, що працівниками ТОВ "ГПЛ" допущено посадових осіб Мінекології до проведення перевірки, до обстеження території здійснення господарської діяльності, надано наявні документи для перевірки, надано пояснення з приводу виявлених порушень. Однак на час проведення перевірки позивач був позбавлений можливості надати всю необхідну інформацію щодо своєї діяльності у зв`язку з тим, що відповідно до протоколу обшуку від 29.03.2017 року /а.с. 86-98 т. 1/ значний обсяг його документів був вилучений слідчим СУ ГУНП у м. Києві.

Ліцензіат не мав можливості надати документи, яких у нього немає.

Крім того, суд вважає, що недопуск до проведення перевірки у розумінні п. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" - це ненадання документів для перевірки взагалі і будь-яких. Таке ненадання унеможливлює перевірочну діяльність. У даному ж разі, коли суб"єкт господарювання не надав лише відсутню у нього з поважних причин частину документів - вважати це недопуском до перевірки суд не може. Факт надання документів перевіряючим підтверджується підписом голови комісії Жукаускаса С.В. на відповідному описі документів /а.с. 23 т.1/, змістом акту від 02.11.2017 року №37/17 /а.с.24-39 т.1/ .

Таким чином факт недопуску уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки суд вважає таким, що не знаходить своє підтвердження, а відповідні висновки Мінекології є невірним застосуванням п. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Твердження відповідача про те, що виявлені порушення, які полягали у відсутності частини дозвільних документів, є достатніми підставами для анулювання ліцензії позивача, суд оцінює критично з огляду на наступне. Наявність окремих порушень, встановлених у ході перевірки, позивач не спростовував. Не надав їм оцінки і суд, оскільки це не входило до предмету доказування.

Не спростовуючи цих порушень, суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Отже, суд констатує, що виявлені вперше під час перевірки порушення є підставою для вжиття інших заходів реагування органу державного нагляду, таких як, зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, складання припису, розпорядження, іншого розпорядчого документу щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, і аж ніяк не є підставою для анулювання ліцензії.

Окрему увагу суд звертає на розпорядження Державної регуляторної служби України від 26.01.2018 року № 5 "Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування".

Як уже зазначалося, цим розпорядженням Державна регуляторна служба України з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування зобов`язала Міністерство екології та природних ресурсів України скасувати наказ від 08.11.2017 року "Про анулювання ліцензії" в частині анулювання ліцензії ТОВ "ГПЛ" /а.с. 107-108 т.1/.

Відповідно до частини 11 статті 5 "Про ліцензування видів господарської діяльності", рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатів, проектів нормативно-правових актів та/або пропозицій про запровадження чи скасування ліцензування виду господарської діяльності є обов'язковими для розгляду спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування у триденний строк з дня ухвалення відповідного рішення Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування і є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Такі висновки Державної регуляторної служби України суд знаходить також доказом на користь протиправності оскаржуваного рішення Мінекології.

Таким чином, беручи до уваги те, що під час розгляду справи не знаходить свого підтвердження наявність визначеної пунктом 8 частини 2 статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" підстави для анулювання ліцензії; допущені порушення підписання та вручення акту перевірки; допущені порушення вимог до оскаржуваного акту, суд прийшов до висновку, що наказ Мінекології № 407 від 08.11.2017 року в частині анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГПЛ" серії АЕ № 288594 від 26.02.2014 року на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами суперечить вимогам Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", винесений необгрунтовано, без урахування усіх обставин, які мають значення для його прийняття, з порушенням права особи на прийняття рішення та зі суттєвими дефектами форми, а отже протиправний і підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для винесення оскаржуваного наказу покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірність винесеного наказу в частині анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГПЛ".

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги те, що позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн і суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сума судових витрат зі сплати судового збору, яка підлягає присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства екології та природних ресурсів України, складає 1762 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГПЛ" (вул. Половка, 70 м.Полтава ) до Міністерства екології та природних ресурсів України (вул.Митрополита Василя Липківського, 35 м.Київ, ) задовольнити повністю.

Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України № 407 від 08.11.2017 року в частині анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГПЛ" серії АЕ № 288594 від 26.02.2014 року на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами - визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства екології та природних ресурсів України на користь ТОВ "ГПЛ" витрати зі сплати судового збору у сумі 1 762 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 травня 2018 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков