Справа № 823/1972/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1972/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кульчицький С.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 23.11.2017 про закінчення виконавчого провадження, відкритого 13.09.2017 за виконавчим листом № 823/1123/16, виданим Черкаським окружним адміністративним судом, щодо зобов'язання Черкаської районної державної адміністрації вчинити певні дії щодо повторного розгляду заяви позивача.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.08.2017 у справі №823/1123/17 позов ОСОБА_2 до Черкаської районної державної адміністрації про визнання незаконними рішення та зобов'язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправним рішення Черкаської районної державної адміністрації, викладене в листі №1798/01-22 від 10.07.2017 в частині незадоволення заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує права ОСОБА_2; зобов'язано Черкаську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області та прийняти відповідне рішення передбачене ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Рішення суду набрало законної сили 02.09.2017.

У подальшому на виконання вказаної постанови Черкаським окружним адміністративним судом 07.09.2017 видано виконавчий лист № 823/1123/17 в частині зобов'язання Черкаської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області та прийняти відповідне рішення передбачене ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

13.09.2017 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54685658 з виконання вказаного вище виконавчого листа.

23.11.2017 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 54685658 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи 11.10.2017 за вх. № 5069 до відділу примусового виконання рішень надійшов лист Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 05.10.2017 № 2624/01-39, в якому проінформовано орган Державної виконавчої служби про повне виконання рішення суду, на підтвердження чого також додано копію листа від 21.09.2017 №2519/01-39 ОСОБА_2 про результат розгляду його заяви від 26.06.2017.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 у справі № 823/1123/17, вважаючи постанову необґрунтованою, безпідставною та такою, що прийнята з порушенням встановленого порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що державним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження не порушено норм Закону України «Про виконавче провадження», а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що підстави у державного виконавця для закінчення виконавчого провадження були відсутні, у зв'язку із чим постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 23.11.2017 про закінчення виконавчого провадження, відкритого 13.09.2017 за виконавчим листом № 823/1123/16, виданим Черкаським окружним адміністративним судом, щодо зобов'язання Черкаської районної державної адміністрації вчинити певні дії щодо повторного розгляду заяви позивача, є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для належного виконання повноважень з примусового виконання рішень виконавець наділений низкою прав та обов'язків.

Так, пункт 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, серед іншого, обов'язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Також, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено права виконавця, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З аналізу наведених норм вбачається, що виконавець зобов'язаний здійснювати примусове виконання рішень у відповідності до встановленого таким рішенням способу та порядку, для виконання покладених на нього обов'язків виконавець проводить перевірку виконання рішень. Рішення про закінчення виконавчого провадження приймається виконавцем лише в разі фактичного виконання рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Як було зазначено вище, постановою Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 823/1123/17 від 15.08.2017 зобов'язано Черкаську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області та прийняти відповідне рішення передбачене ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

На підтвердження повного фактичного виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 15.08.2017 боржником надано державному виконавцю лист Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 05.10.2017 № 2624/01-39, в якому проінформовано орган державної виконавчої служби про повне виконання рішення суду, на підтвердження чого також додано копію листа від 21.09.2017 №2519/01-39 ОСОБА_2 про результат розгляду його заяв від 26.06.2017.

Судом першої інстанції встановлено, що Черкаською районною державною адміністрацією Черкаської області було розглянуто заяву ОСОБА_2 від 26.06.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області та надано відповідь, що оскільки за інформацією ДП «Черкаське лісове господарство» Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів земельна ділянка, яку має намір отримати у власність позивач входить до складу державного лісового фонду ДП «Черкаське лісове господарство», а саме Тясминське лісництво, а тому Черкаська районна державна адміністрація не передає земельні ділянки, розпорядження якими не відноситься до повноважень районних державних адміністрацій. З огляду на зазначене районна державна адміністрація дала відповідь, що не має повноважень щодо розпорядження такими землями.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до обсягу наданих повноважень, визначених ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження державний виконавець встановлює факт виконання рішення, однак не наділений повноваженнями надавати оцінку правомірності рішень органів виконавчої влади, зокрема обґрунтованості відмови у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва у приватну власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

З позовної заяви та доданих до неї документів, вбачається, що позивач фактично не погоджується з відмовою, наданою Черкаською районною державною адміністрацією Черкаської області за результатами розгляду заяви позивача, оскільки вважає, що даною відмовою не враховано обставини, встановлені під час судового розгляду справи № 823/1123/17.

Разом з тим, державний виконавець не наділений повноваженнями здійснювати перевірку законності і обґрунтованості рішення у формі листа Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 21.09.2017 №2519/01-39, його повноти, дотримання процедури прийняття та форми.

У разі незгоди із рішенням у формі листа Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 21.09.2017 № 2519/01-39, що прийняте за результатом розгляду заяви ОСОБА_2 від 26.06.2016 позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визнання його протиправним і скасування. Отже, обставини, на які посилається позивач підлягають перевірці у межах адміністративного позову.

Доводи апелянта про те, що Черкаська районна державна адміністрація Черкаської області (боржник) повинна була прийняти за результатом розгляду його заяви рішення, а не скласти лист про розгляд його заяви, колегія суддів не бере до уваги, оскільки суд не зобов'язував приймати рішення у певній формі рішення, тощо як того вимагає позивач.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 23.11.2017 про закінчення виконавчого провадження, відкритого 13.09.2017 за виконавчим листом № 823/1123/16, виданим Черкаським окружним адміністративним судом, є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.