Справа № 826/19289/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 травня 2018 року № 826/19289/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді – Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна»

до

Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

третя особа:

Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

стягнення пені,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (далі – позивач, ТОВ «Аскоп-Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі – відповідач, ГУ ДКС у місті Києві), третя особа: Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Аскоп-Україна» пеню в розмірі 1289402,46 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за період 25.04.2015 по 07.04.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що разом з декларацією з податку на додану вартість (ПДВ) за жовтень 2014 року ТОВ «Аскоп-Україна» була заявлена відповідачу сума автоматичного бюджетного відшкодування в розмірі 4447644,00 грн, про що надані відповідні розрахунок та заява. Після проведення документальної виїзної перевірки відповідач дійшов висновку про неможливість підтвердити суму бюджетного відшкодування, що пов’язано з відсутністю відомостей на запит про проведення зустрічних перевірок по ланцюгам постачання. При цьому, відповідачем не встановлено жодних порушень та не надіслано на адресу позивача ніяких податкових повідомлень-рішень. Також, позивач зазначив, що перевірка достовірності декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість була закінчена 27.01.2015, податковий орган повинен був подати до органу Державної казначейської служби України до 02.02.2015 висновок із зазначенням суми ПДВ в розмірі 4447644,00 грн, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету, а орган Державної казначейської служби України – перерахувати такі кошти ТОВ «Аскоп-Україна» до 09.02.2015. Крім того, позивач наголошує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 було стягнуто з Державного бюджету через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ «Аскоп-Україна» заборгованість бюджету із відшкодування ПДВ в розмірі 4447644,00 грн. та пеню в розмірі 211001,11 грн, нараховану на суму такої заборгованості за період з 10.02.2015 по 24.04.2015. Однак, зазначена сума ПДВ була відшкодована ТОВ «Аскоп-Україна» з бюджету лише 07.04.2016. В зв’язку з порушенням строків бюджетного відшкодування ПДВ та відповідно до вимог п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України позивач додатково нарахував пеню на суму заборгованості за період з 25.04.2015 по 07.04.2016 в розмірі 1289402,46 грн, яка підлягає стягненню з державного бюджету на користь позивача.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, обґрунтовуючи свою позицію тим, що підстави для додаткового нарахування та стягнення пені з Державного бюджету відсутні та необґрунтовані, оскільки відповідач оскаржив постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 в касаційному порядку, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.05.2016 по справі №826/7380/15 було відкрито касаційне провадження та зупинене виконання рішення суду апеляційної інстанції до закінчення розгляду касаційної скарги відповідача.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2016 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 11.10.2017 №7423 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2017 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/19289/16 та вказану справу 13.10.2017 передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2017 прийнято до провадження адміністративну справу №826/19289/16, зобов’язано учасників процесу подати до канцелярії суду всі наявні документи та пояснення, які, на їх думку, мають значення для розгляду даної справи, крім тих, що вже наявні в матеріалах справи, а також призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2018 виправлено описку в тексті ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2017 року шляхом заміни у тексті найменування відповідача з «Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві» на «Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві».

Разом з тим, 15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач і третя особа явку уповноваженого представника не забезпечили, заяв/клопотань до суду не направляли, причини неявки не повідомили.

За наявності в матеріалах адміністративної справи письмово викладеної позиції третьої особи, а також зважаючи на повторну неявку в судове засідання представника відповідача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду даної справи у відсутність представників відповідача і третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, суд, на підставі письмової заяви останнього, ухвалив про здійснення розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись з позиціями сторін, дослідивши матеріали справи, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом з декларацією з податку на додану вартість (ПДВ) за жовтень 2014 року була заявлена відповідачу сума автоматичного бюджетного відшкодування в розмірі 4447644,00 грн, про що надані відповідні розрахунок та заява.

Перевірка достовірності декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість була закінчена 27.01.2015. Контролюючий орган повинен був подати до органу Державної казначейської служби України до 02.02.2015 висновок із зазначенням суми ПДВ у розмірі 4447644,00 грн, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету, а орган Державної казначейської служби України – перерахувати такі кошти ТОВ «Аскоп-Україна» до 09.02.2015.

Оскільки, сума податку на додану вартість в розмірі 4447644,00 грн не відшкодована ТОВ «Аскоп-Україна», останнє звернулось з відповідним позовом до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.07.2015 в адміністративній справі в задоволені позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 у справі №826/7380/15 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.07.2015 скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ТОВ «Аскоп-Україна» задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 444644,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна». Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві на користь ТОВ «Аскоп-Україна» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4447644,00 грн та пеню в розмірі 211001,11 грн, нараховану на суму такої заборгованості за період з 10.02.2015 по 24.04.2015.

Відповідач не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції оскаржив його у касаційному порядку.

Разом з тим, стягнута судом апеляційної інстанції сума ПДВ була відшкодована ТОВ «Аскоп-Україна» з бюджету 07.04.2016.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.05.2016 по справі №826/7380/15 було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДПІ у Дніпропетровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 та зупинено виконання рішення суду апеляційної інстанції до закінчення розгляду касаційної скарги відповідача.

В зв’язку з порушенням строків бюджетного відшкодування ПДВ та відповідно до вимог п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України позивач додатково нарахував пеню на суму заборгованості за період з 25.04.2015 по 07.04.2016 у розмірі 1289402,46 грн, яка на думку позивача підлягає стягненню з Державного бюджету на користь позивача.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідачів, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 у справі №826/7380/15 на користь ТОВ «Аскоп-Україна» вже було стягнуто пеню за період з 10.02.2015 по 24.04.2015.

Так, позивачем надано до суду розрахунки сум пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за заявлені позивачем періоди з 25.04.2015 по 07.04.2016, з якого вбачається, що загальна сума пені за порушення строків перерахування суми бюджетного відшкодування, яку позивач просить стягнути за вказаний період, складає 1289402,46 грн.

Розрахунок пені здійснений позивачем з урахуванням змін ставок Національного банку України за періоди з 25.04.2015 по 27.08.2015 – 30,00%, з 28.08.2015 по 24.09.2015 -27,00%, а також з 25.09.2015 по 07.04.2016 – 22,00%.

Положення пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України передбачають обрахунок розміру пені виходячи із облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку дії такої облікової ставки. Право на нарахування пені виникає за кожен день прострочення відшкодування включаючи день погашення, у зв’язку із чим моментом виникнення пені є кожен день прострочення.

Суд погодився із розрахунком позивача, відповідачем і третьою особою розрахунки позивача не спростовані.

Відповідно до п.200.17 ст.200 Податкового кодексу України, джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.

Бюджетним кодексом України передбачено, що застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державною казначейською службою України операцій з коштами державного бюджету.

Відповідно до п.4 ч.5 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №460/2011, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, згідно з яким стягувач, на користь якого прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, подає документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувача в органі державної податкової служби (пункт 23).

Наведеним підзаконним нормативно-правовим актом безпосередньо передбачено можливість ухвалення на користь особи судового рішення про стягнення суми пені, нарахованої на заборгованість Державного бюджету з відшкодування ПДВ, і встановлено особливості процедури такого стягнення; у рамках цієї процедури особа зобов’язана подати до Казначейства документи, наведені в пункті 6 зазначеного Порядку, якими є, зокрема, відповідна заява, судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності).

Стягнута судом апеляційної інстанції сума ПДВ була відшкодована ТОВ «Аскоп-Україна» з бюджету 07.04.2016.

Разом з тим судом встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.05.2016 по справі №826/7380/15 було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДПІ у Дніпропетровському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 та зупинено виконання рішення суду апеляційної інстанції до закінчення розгляду касаційної скарги відповідача.

Станом на день винесення рішення по даній справі касаційна скарга відповідача по справі №826/7380/15 розглянута не була.

Отже, підстави для нарахування та стягнення пені з Державного бюджету відсутні.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки, за наслідками розгляду справи по суті суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії, в силу положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень не підлягають.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (ідентифікаційний номер 30579869, адреса: 02660, м. Київ, вул. М.Раскової,11,оф. 600) до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (, адреса: 01601, м. Київ, бул. Терещенська, 11-А) третя особа: Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (, адреса: 02094, м. Київ, бул. Верховної Ради, 24-Б, тел.: 296-14-11) про стягнення пені – відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржено за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська