Справа № 825/1018/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Чернігів Справа № 825/1018/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді - Кашпур О.В.,
за участі секретаря - Демусенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.02.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та просить:
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії виходячи з 53 % грошового забезпечення з урахуванням отриманих під час служби виплат: винагороди за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/7065 від 07.07.2017; премії за 9 днів серпня 2013 року в розмірі 287,42 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань за 09 діб серпня 2013 року в розмірі 240,06 грн., щомісячної грошової винагороди за 09 діб червня 2013 року в розмірі 207,91 грн., вихідної допомоги при звільненні в розмірі 37596,62 грн., згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2013 №155, які йому виплачувались і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу починаючи з 06.01.2018 виходячи з 53 % грошового забезпечення з урахуванням отриманих під час проходження військової служби наступних додаткових видів грошового забезпечення: винагороди за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/7065 від 07.07.2017; премії за 9 днів серпня 2013 року в розмірі 287,42 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань за 09 діб серпня 2013 року в розмірі 240,06 грн., щомісячної грошової винагороди за 09 діб червня 2013 року в розмірі 207,91 грн., вихідної допомоги при звільненні в розмірі 37596,62 грн., згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2013 №155, які йому виплачувались і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Позов мотивовано тим, що його було звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я та з 10.08.2013 ГУПФ України в Чернігівській області призначено йому пенсію на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Однак, відповідачем розрахунок пенсії був здійснений без врахування: винагороди за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/7065 від 07.07.2017; премії за 9 днів серпня 2013 року в розмірі 287,42 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань за 09 діб серпня 2013 року в розмірі 240,06 грн., щомісячної грошової винагороди за 09 діб червня 2013 року в розмірі 207,91 грн., вихідної допомоги при звільненні в розмірі 37596,62 грн., згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2013 №155, які йому виплачувались і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Оскільки вони відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Ухвалою суду від 20.01.2018 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження, без виклику сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для надання відзиву на позов.
Ухвалою суду від 19.04.2018 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
У встановлений ухвалою суду строк відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що пенсія позивачу призначена на підставі довідок наданих уповноваженим органом відомостей про виплати, які позивач зазначив в позові в матеріалах пенсійної справи відсутні. Крім того, лист-відповідь відповідача не є рішенням суб`єкта владних повноважень та є актом індивідуальної дії. Оскільки не створює, змінює чи припиняє жодних прав чи обов`язків позивача, а є лише відповіддю на звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Також зазначив, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.08.2013 отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в розмірі 53% грошового забезпечення, яку виплачує ГУ ПФУ в Чернігівській області.
Під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 до складу грошового забезпечення не було включено винагороду за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошову винагороду за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., премію за 9 днів серпня 2013 року в розмірі 287,42 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань за 09 діб серпня 2013 року в розмірі 240,06 грн., щомісячну грошову винагороду за 09 діб червня 2013 року в розмірі 207,91 грн., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 37596,62 грн., оскільки вказані види виплат не були зазначені у довідці, яка надав позивач під час призначення пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2018 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою про включення вищевказаних видів виплат (винагороду за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошову винагороду за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн.,премію за 9 днів серпня 2013 року в розмірі 287,42 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань за 09 діб серпня 2013 року в розмірі 240,06 грн., щомісячну грошову винагороду за 09 діб червня 2013 року в розміірі 207,91 грн., вихідну допомогу при звільнення в розмірі 37596,62 грн.) до складу його грошового забезпечення та перерахунок розміру пенсії. До заяви позивачем була додана довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, в яких до складу грошового забезпечення позивача включено винагороду за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошову винагороду за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн.,премію за 9 днів серпня 2013 року в розмірі 287,42 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань за 09 діб серпня 2013 року в розмірі 240,06 грн., щомісячну грошову винагороду за 09 діб червня 2013 року в розміірі 207,91 грн., вихідну допомогу при звільнення в розмірі 37596,62 грн.
Листом від 26.01.2018 № 617/03/П-12 ГУ ПФУ в Чернігівській області відмолено позивачу у здійсненні такого перерахунку, у зв`язку з тим, що чинним законодавством України, яке регулює спірне питання, не передбачено обчислення пенсії з розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення винагороди за тривалість безперервної військової служби, щомісячної грошової винагороди та одноразової грошової допомоги при звільненні (а.с.17-19).
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).
В рішенні від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.
Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку зі вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам; військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 1294) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон №2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Даним Законом також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1).
В наданих позивачем довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 07.07.2017 №179/1/7065, від 16.08.2017 №179/1/8633 (а.с.19-21) відображено факт сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з винагороди за квітень 2013 року. З грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років, які позивач отримував під час проходження військової служби не відображено факт сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Разом із тим, суд зазначає про те, що обов`язок сплати військовослужбовцями внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з усіх видів грошового забезпечення, в тому числі з грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань на час проходження позивачем військової служби був передбачений статтею 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» та пунктом 2.2.17 постанови Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.
При цьому, контроль щодо перевірки роботодавцем та застрахованим сплати внеску на пенсійне державне страхування покладено саме на управління Пенсійного фонду. Однак, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 72 України, не надав будь-яких доказів, які б спростовували факт сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з грошової допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за безперервну військову службу, які позивач отримував під час проходження військової служби.
Отже, аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, винагорода за тривалість безперервної військової служби, винагорода за квітень 2013 року, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, що підтверджується довідками Галузевого державного архіву Міністерства оборони України (а.с.19-21).
Таким чином, при обчисленні розміру пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області безпідставно не врахувало фактично отримано ОСОБА_1 у складі грошового забезпечення: грошовe допомогe на оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби двадцять років і протиправно відмовлено у перерахунку пенсії, з урахуванням отриманого грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, чим порушило права та законні інтереси позивача.
Водночас, як було зазначено вище, розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для призначення пенсії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Календарний місяць - це місяць за календарем (січень, лютий, березень і т.д.), тобто період з першого по останній день кожного місяця у календарному році (з 1 по 31 (30) число).
Так, довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 07.07.2017 №179/1/7065, на підставі якої позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, видана за період з серпня 2011 року по липень 2013 року (а.с.19-20). Вона охоплює 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням позивача.
Серпень 2013 року, в якому позивач відпрацював 9 днів та отримав премію в розмірі 287,42 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 240,06 грн., щомісячну грошову винагороду в розмірі 207,91 грн. є неповно відпрацьованим календарним місяцем та не враховується в 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.04.2018 у справі № 235/2874/17.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було правомірно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії позивачу за 9 днів серпня 2013 року, оскільки він є неповного відпрацьованим місяцем 2013 року та не може бути врахований для обчислення додаткових видів грошового забезпечення.
Стосовно одноразової грошової допомоги при звільненні суд зазначає на наступне.
За змістом пункту 17 статті 11 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV) військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Також Закон України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" визначає порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.
Частина третя статті 43 Закону №2262-XII не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону № 2011-ХІІ та статтею 9 Закону № 2262-XII, які пов`язані зі звільненням особи зі служби.
Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.
Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.
Суд дійшов висновку, що одноразова допомога при звільненні не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків та отриманням за це грошової допомоги пов`язана саме з фактом звільнення зі служби.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням одноразової грошової допомоги при звільненні і зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 06.01.2018, врахувавши при обчисленні грошове забезпечення з урахуванням одноразової грошової допомоги при звільненні.
Вказана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду України від 20.02.2018 у справі №344/10887/17.
Щодо дати, з якої відповідач повинен провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , то суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до ГУПФ України в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії 06..01.2018. Враховуючи вищевикладені положення статті 63 Закону № 2262-ХІІ, суд вважає, що позивачу має бути здійснений перерахунок пенсії з 06.01.2018.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому, відповідач - ГУПФ України в Чернігівській області не довів суду правомірності своїх дій та рішень. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь позивача підлягають стягненню здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 352,40 грн.
Керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83а, м. Чернігів, 14005, ) щодо відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) у проведенні перерахунку пенсії виходячи з 53 % грошового забезпечення з урахуванням отриманих під час служби виплат: винагороди за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., які йому виплачувались, і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83а, м. Чернігів, 14005, ) провести ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 06.01.2018 виходячи з 53 % грошового забезпечення, з урахуванням винагороди за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., які йому виплачувались, і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83а, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати в сумі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Повний текст рішення виготовлено 16 травня 2018 року.

Суддя О.В. Кашпур