Справа № 554/8635/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2018 року

Київ

справа №554/8635/16-а

адміністративне провадження №К/9901/43054/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 554/8635/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтави, прийняту 27 січня 2017 року у складі судді Антонова І.Ю. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду, прийняту 13 березня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого - Старостіна В.В., суддів Рєзнікової С.С., Старосуда М.І.,

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просила суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо перерахунку їй пенсії з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії державного службовця за віком з 15 травня 2016 року у розмірі від заробітної плати державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, за період з лютого 2009 року по січень 2011 року, в розмірі 16945,15 грн.; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року, адміністративний позов задоволено. Постановлено: Визнати неправомірними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням не врахованої раніше матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язати Полтавське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 85% заробітної плати, не змінюючи базовий місяць індексації пенсії, включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії «Інші виплати»: суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які зазначені у довідці Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області від 29.04.2016 року №1745/Т/16-24-65-53 і провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум з 01 травня 2016 року.

Стягнути з Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень.

Стягнути з Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Як встановлено, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області з 11 лютого 2011 року та отримує пенсію за віком державного службовця згідно з Законом України «Про державну службу».

Для перерахунку пенсії ОСОБА_1 Полтавською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області надано довідку про складові заробітної плати від 29 квітня 2016 року № 1745/Т/16-24-05-53.

Зі змісту довідки № 1745/Т/16-24-05-53, виданої 29 квітня 2016 року Полтавською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_1 вбачається, що надбавки, премії та інші виплати за період з січня 2009 року по січень 2011 року становили: надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи - всього 20797,35 грн., премії - всього 14 389,10 грн., премії до одержаних, професійних свят та ювілейних дат - всього 4994,78 грн., інші виплати - 16945,15 грн., які складаються з індексації - 5770,14 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб - 11175,01 грн.

У відповідь на звернення позивача щодо перерахунку пенсії Полтавським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області ОСОБА_1 повідомлено, що винесено рішення від 18 травня 2016 року № 165 про відмову у задоволенні його заяви.

15 червня 2016 року на адресу ОСОБА_1 направлено лист в якому Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повідомляє, що на зміну рішення про відмову від 18 травня 2016 року № 165 винесено рішення про відмову від 14 червня 2016 року № 120.

Відповідно до рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 14 червня 2016 року № 157 відмовлено у перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 із зазначенням, що відповідно до 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Законом України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10 грудня 2015 року, який набрав чинності з 01 травня 2016 року, не передбачено проведення перерахунків раніше призначеної пенсії з 01 травня 2016 року, не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям

Суди виходили з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу. Просить скасувати рішення судів та відмовити у позові.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Заявник наполягає на відмові у задоволенні позову з тих підстав, що на час звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідні норми законодавства, які дають підстави для перерахунку, вже не діяли.

Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення скарги та зміну судових рішень.

Суд вважає правильними висновки судів відносно того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, в статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач зазначає, що відмовив у перерахунку пенсії ще й з тих підстав, що на час звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідні норми законодавства, які дають підстави для перерахунку, вже не діяли.

Проте, вказані підстави також не можна визнати обґрунтованими.

Дійсно, з 01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Разом з тим, у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій.

Проте, спір у цій справі виник не щодо наявності чи відсутності у позивача права на черговий перерахунок пенсії, а щодо порушення законодавства при призначенні пенсії.

У цьому випадку, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок використовується як спосіб відновлення порушеного права, у зв'язку з тим, що при призначенні пенсії позивачу протиправно не було враховано усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Суди дійшли правильного висновку про задоволення позову.

У касаційній скарзі відповідач зазначає про незгоду із присудженою компенсацією позивачу витрат на правову допомогу з огляду на те, що зазначена судом загальна тривалість судових засідань, у яких брав участь представник позивача, 1 год. 15 хв. не підтверджена доказами.

З такими доводами погодитись не можна, оскільки тривалість судових засідань відображена у журналах судового засідань.

Крім того, у касаційній скарзі зазначено, що до витрат на правову допомогу суди помилково віднесли ті види послуг, відшкодування яких не передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Суд погоджується із вказаними доводами з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 87 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на правову допомогу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 90 вказаного Кодексу витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З аналізу вказаної норми вбачається, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється, враховуючи час, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Оскільки позивач просив відшкодувати витрати, зокрема, на проведення попередньої консультації, вивчення матеріалів та підготовки процесуальних документів, які не передбачені Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд вважає, що підстави для такого відшкодування відсутні.

В решті, витрати на правову допомогу у сумі 725 грн. (участь у судових засіданнях) належить відшкодувати.

Отже, рішення судів є неправомірними в частині відшкодування витрат, що не передбачені законом, у зв'язку з чим їх належить змінити у відповідній частині.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави, прийняту 27 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду, прийняту 13 березня 2017 року у справі № 554/8635/16-а змінити, виклавши четвертий абзац резолютивної частини рішення суду першої інстанції у такій редакції: «Стягнути з Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 725 гривень».

В решті постанову Октябрського районного суду м. Полтави, прийняту 27 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду, прийняту 13 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду