Справа № 803/921/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/472/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

при секретарі судового засідання Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року (суддя - Денисюк Р.С., м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Луцьксантехмонтаж №536» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Луцьксантехмонтаж №536» 21 липня 2017 року звернулося до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 11.05.2015 №58 на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1» від 03.07.2017 №58. В обґрунтування позову вказує, що оскаржуване Рішення є протиправним та порушує права та інтереси позивача, як замовника будівництва, унеможливлює прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, призводить до порушення строків виконання договірних зобов'язань. Наголошує, що пунктом 32 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 передбачено, що у випадку, якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень. Разом з тим, в оскаржуваному Рішенні не наведено неможливості усунення виявлених відповідачем порушень, чим не дотримані вищезазначені приписи чинного законодавства.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі №803/921/17 заявлений позов задоволено.

З ухваленим у справі рішенням не погодився відповідач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У поданій апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем під час проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при прийнятті рішення про видачу містобудівних умов та обмежень на забудову вищевказаної земельної ділянки, встановлено ряд порушень містобудівного законодавства. Звертає увагу суду, що відповідно до плану зонування території міста Луцька східна частина земельної ділянки для будівництва об'єкту знаходиться в шумовій зоні залізниці, чим порушено вимоги п.4.11 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92, затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 №44 (далі - ДБН 360-92), за змістом якого у санітарно-захисній зоні не допускається розміщувати житлові будинки, дитячі дошкільні установи, загальноосвітні школи, установи охорони здоров'я та відпочинку, спортивні споруди, сади, парки, садівницькі товариства й городи, а п.7.8 вказаних ДБН 360-92 встановлено, що між залізничними коліями, станціями і житловою забудовою необхідно дотримуватись санітарно-захисної зони, ширина якої (рахуючи від осі крайньої залізничної колії до будинків) встановлюється залежно від інтенсивності руху поїздів: на головних дорогах I, II, III категорій - 100 м, на станційних і під'їзних шляхах - 50 м, однак всупереч зазначеним правовим нормам у Містобудівних умовах та обмеженнях на нове будівництво багатоквартирного житлового будинку №3 від 11.05.2015 №326-34(3)-15(м) жодних вимог щодо здійснення передбачених законодавством шумозахисних заходів не зазначено, з огляду на що оскаржуване Рішення винесено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Порядком №698 та Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому підстави для його скасування відсутні.

Позивач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «Луцьксантехмонтаж №536» з метою здійснення нового будівництва багатоквартирного житлового будинку №3 на пр.Перемоги, 34 в м. Луцьку звернулося до Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради з метою отримання містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки. Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради 11.05.2015 видало містобудівні умови та обмеження №326-34(3)-15(м) забудови земельної ділянки за адресою: м. Луцьк, пр.Перемоги, 34 на об'єкт будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку №3». У відповідності до отриманих містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, МПП «АДК» було розроблено проектну документацію на вищевказаний об'єкт будівництва.

ДП «Укрдержбудекспертиза» у Волинській області 04.05.2017 надано експертний звіт щодо розгляду проектної документації за проектом «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку на пр.Перемоги, 34 на об'єкт будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку №3». 11.05.2017 відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт за №ВЛ62.

Надалі, 03.07.2017 на підставі наказів Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.06.2017 №893, від 23.06.2017 №1002, направлень від 13.06.2017 № 35, від 26.06.2017 №42 та довідки про результати документальної перевірки від 09.06.2017 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Волинській області ОСОБА_2 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради.

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.07.2017, у якому зафіксовано порушення абз.5,6 пунктів 1.2, 2.2, 2.4, 3.2, 3.4, 3.7 «Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109, пп.8 п.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.В.10 додатку В (обов'язковий) ДБН В.2.2-15.2005 «Житлові будинки. Основні положення».

За наслідками проведеної перевірки, 03.07.2017 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Волинській області ОСОБА_2 прийнято Рішення, яким скасовано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 11.05.2015 №б/н на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку №3 в м. Луцьку, пр.Перемоги, 34 Волинської області».

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать приписам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що скасування рішення об'єкта нагляду є крайнім заходом, спрямованим на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Цей захід застосовується у випадках, коли у контролюючого органу відсутні інші можливості до забезпечення дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, зокрема, у випадку неможливості усунення виявлених порушень під час перевірки порушень. В той же час посадовою особою відповідача одразу застосовано такий захід як скасування рішення щодо видачі містобудівних умов та обмежень без надання можливості ПАТ «Луцьксантехмонтаж №536» та третій особі усунути виявлені, на його думку порушення, та без жодного обґрунтування неможливості їх усунення. Суб'єктом нагляду не дотримано балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача щодо здійснення будівництва об'єкта і цілями, на досягнення яких спрямоване здійснення державного нагляду та прийняття оскаржуваного рішення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковимиз огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

У відповідності до положень ч.1, 2 ст.26 цього закону забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру. Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об'єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним (ч.2, 3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Пунктом 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки визначено як документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно із ч.5 цього ж Закону містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об'єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об'єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об'єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам'яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об'єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об'єктів транспорту, зв'язку, інженерних комунікацій, відстані від об'єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.

Частиною 8 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється, зокрема, головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до частин 1-2 ст.41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Пунктом 6 ч.4 ст.41-1 цього Закону у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право, зокрема, скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Скасовуючи Рішення посадової особи, суд першої інстанції вказав, що підставами для скасування містобудівних умов та обмежень є ті ж підстави, з яких у видачі містобудівних умов та обмежень може бути відмовлено, та які передбачені п. 2.4 «Порядку надання містобудівних умов та забудови земельної ділянки, їх склад та зміст», затвердженого наказом регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 07.07.2011 №109 та ч.5 ст.29 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (тобто, невідповідність намірів земельної ділянки положенням містобудівної документації на місцевому рівні). Такі твердження суду суперечать приписам абзацу 3 ч.8 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким передбачено, що скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам.

Обґрунтовуючи визнання протиправними рішення посадової особи суд першої інстанції зазначив, що під час наглядового заходу відповідач повинен був забезпечити можливість надати пояснення по суті питань, які зачіпають права позивача шляхом його повідомлення та витребовування відповідних документів та матеріалів. При цьому судом не враховано, що, відповідно до п.3 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №698 (далі - Порядок №698) перевірці підлягала діяльність об'єкту, визначеного відповідно до статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» (третьої особи в справі), а не господарська діяльність позивача.

Як вбачається з Акта, проведеною перевіркою встановлено наступні вчинені позивачем порушення: об'єктом нагляду не надано копію заяви про видачу містобудівних умов, містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва, засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою, викопіювання з топографо-геодезичного плану М1:2000, фото фіксація земельної ділянки з оточенням, чим порушено пункт 2.2 Порядку №109. У відповідності до п.2.2 Порядку №109 для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру) фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

Наступним виявленим порушенням є те що в розділі «Загальні дані» наданих позивачем містобудівних умов та обмежень від 11.05.2015 в п.5 не вказано повну інформацію по реєстрації договору суборенди земельної ділянки, зазначено тільки договір суборенди земельної ділянки №7289276. Апеляційний суд зазначає, що пп. ґ) п.3.3. Порядку №109 визначено, що розділ «Загальні дані» містить документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою (крім випадків, передбачених пунктом 2.3 розділу II цього Порядку). В цій частині, вірним є висновок суду першої інстанції, який вказав, що зазначення документа (договір суборенди земельної ділянки), що посвідчує право користування земельною ділянкою є достатнім та не є порушенням. При цьому, право суборенди земельної ділянки зареєстроване 03.02.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджено матеріалами справи.

Щодо тієї обставини, що у п.8 розділу «Загальні дані» містобудівних умов та обмежень зазначено лише посилання на «Генеральний план», є виправлення з посиланням на «ДПТ», не зазначено рішення про їх затвердження, відсутнє посилання на план зонування території міста Луцька, який є чинним, то апеляційний суд зазначає, що таке є порушенням та підставою для скасування містобудівних умов та обмежень.

Що стосується посилання відповідача на невідповідність виду цільового призначення земель відповідно до наказу Держкомзему України «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» від 23.07.2010 №548, зазначеного у пункті 7 розділу «Загальні дані» містобудівних умов та обмежень, то апеляційний суд зазначає таке. Відповідно до Розділу ІІ секції В « Класифікації видів цільового призначення земель», затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 землі житлової та громадської забудови поділяються на: землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва) та землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об'єктів загального користування).

Як вбачається з пункту 15 договору суборенди земельної ділянки від 25.12.2014, цільове призначення земельної ділянки на пр. Перемоги, 34 в м. Луцьку - землі житлової та громадської забудови. Тому, у пункті 7 розділу «Загальні дані» містобудівних умов та обмежень, Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради зазначено цільове призначення земельної ділянки у відповідності до вищевказаної Класифікації.

Наступним виявленим відповідачем порушенням є: не зазначення у пункті 10 розділу «Загальні дані» містобудівних умов та обмежень площі будівництва, зазначено лише - «визначити проектом», даний пункт не містить обмежень і є недостатнім для проектування об'єкта будівництва відповідно до додатку И ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Водночас, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги ряд наступних порушень об'єктом нагляду містобудівного законодавства під час видачі містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки від 11.05.2015, а саме в розділі «Містобудівні умови та обмеження» не вказано гранично допустиму висоту будівель (пункт 1); не вказано максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки (пункт 2); не вказано максимально допустиму щільність населення (для житлової забудови), інформація в даних пунктах не містить комплексу планувальних та архітектурних вимог до проектування, інших вимог до об'єкта будівництва, встановлених законодавством та містобудівною документацією обмежень і є недостатньою для проектування об'єкта будівництва (пункт 3); не встановлені відстані від об'єкта, що проектується до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови (пункт 4); відсутня інформація про відстані об'єкта до існуючих будинків та споруд (пункт 6) ; назву пункту 8 «Вимоги до необхідності проведення інженерних вишукувань згідно з державними будівельними нормами ДБН А.2.1-1-2008 «Інженерні вишукування для будівництва» змінено на «Вимоги до проведення будівництва», що не передбачено Порядком №109, а вимоги щодо необхідності проведення інженерних вишукувань відповідно до ДБН А.2.1-1-2014 «Інженерні вишукування для будівництва» (на заміну ДБН А.2.1-1 -2008) не зазначено, що є порушенням п.1 ДБН А.2.1-1-2014 «Інженерні вишукування для будівництва», відповідно до якого вимоги щодо проведення науково-технічної діяльності інженерних вишукувань для нового будівництва є обов'язковими; вказаний пункт 14, який не передбачений Порядком №109.

Пунктом 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки -документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. Однак, в супереч вказаній правовій нормі у пп.1, 2, 4, 6 Містобудівних умов та обмежень від 11.05.2015 ряду техніко-економічних показників, передбачених додатком В (обов'язковий) ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» не зазначено, що унеможливлює встановити планувальні та архітектурні вимоги до проектування і будівництва.

Статтею 11 Закону України «Про будівельні норми» визначено, що застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення будівельного призначення.

Частиною 2 ст.5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Положеннями ч.1 ст.16 цього ж Закону визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування га детальних планах територій.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території - це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Як зафіксовано Актом відповідно до плану з території міста Луцька східна частина земельної ділянки для будівництва об'єкту знаходиться в шумовій зоні залізниці. Пунктом 4.11 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» передбачено, що у санітарно-захисній зоні не допускається розміщувати житлові будинки, п.5.10 «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996 №173 визначено, що у санітарно-захисних зонах не можна допускати розміщення житлових будинків з придомовими територіями, гуртожитків, готелів, будинків для приїжджих.

Пунктом 7.8 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» передбачено, що між залізничними коліями, станціями і житловою забудовою необхідно дотримуватись санітарно-захисної зони, ширина якої (рахуючи від осі крайньої залізничної колії до будинків) встановлюється залежно від інтенсивності руху поїздів: на головних дорогах І, II, III категорій - 100м. Пунктом 5.20 вказаних Державних санітарних правил передбачено, що житлову забудову необхідно відокремлювати від залізничних ліній санітарно-захисною зоною шириною 100 м від осі крайньої залізничної колії за умови забезпечення нормативних рівнів шуму в прилеглих об'єктах та на території забудови. При розташуванні залізниці у виїмці та при здійсненні спеціальних шумозахисних заходів розміри санітарно-захисної зони встановлюються з урахуванням забезпечення на території житлової забудови нормативних рівнів шуму, але не менше 50 м. При цьому не менше 50% площі санітарно-захисної зони повинно бути озеленено. Влаштування шумозахисних заходів передбачено розділом «Захист від шуму та вібрації» пп.8.36-8.45 Державних санітарних правил, ДБН В 1.2-10-2008 «Основні вимоги до будівель і споруд. Захист від шуму», статтею 21 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Разом з тим, всупереч вказаним правовим нормам законодавства, у містобудівних умовах та обмеженнях від 11.05.2015 жодних вимог щодо здійснення передбачених законодавством шумозахисних заходів не зазначено.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції неодноразово наголошує на те, що дії відповідачів під час проведення позапланової перевірки не повинні нести негативні наслідки для забудовника, а також, про недотримання відповідачами балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод і інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване здійснення державного нагляду та прийняття оскаржуваного рішення, однак, суд безпідставно не взяв до уваги той факт, що видані з порушенням містобудівного законодавства містобудівні умови не забезпечать в подальшому прав на якісну, безпечну експлуатацію будівлі її мешканцям.

Судом першої інстанції не враховано, що п.6 ч.4 ст. 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю та нагляду.

Враховуючи зафіксований актом перевірки ряд порушень вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, рішенням головного інспектора будівельного нагляду Управління від 03.07.2017 №58 скасовано містобудівні умови та обмеження земельної ділянки 11.05.2015 на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку №3 в м. Луцьк, проспект Перемоги, 34 Волинської області», виданих Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Базуються на припущеннях твердження суду першої інстанції про те, що відповідач виніс рішення про скасування замість зупинення його дії, оскільки неможливість усунення виявлених порушень підтверджується тим, що згідно з п.1.3. Порядку №109 зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника, який такої згоди не давав.

На підставі системного аналізу обставин справи, апеляційний суд вважає встановлені відповідачем порушення суттєвими, таким, що суперечать вимогам чинного законодавства, з огляду на що суд приходить до висновку, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 11.05.2015 №326-34(3)-15(м) не відповідають містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам. Відтак, в силу вимог ч.8 ст.29 Закону №3038-VI такі підлягають скасуванню.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 11.05.2015 №б/н на «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1» від 03.07.2017 №58 відповідачем прийнято правомірно, в порядку, межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування такого.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв постанову, врахувавши лише позицію позивача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги відповідача є підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року - скасувати та прийняти нову, якою в позові Публічного акціонерного товариства «Луцьксантехмонтаж №536»- відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 11 травня 2018 року.