Справа № 303/2721/18
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/2721/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Довжанин В.М., при секретарі Немеш Г.В., з участю представників Мукачівського прикордонного загону ОСОБА_1, відповідача громадянина Туреччини ОСОБА_2, перекладача Азманян Юрія Шамілі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево адміністративну справу за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянина Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до громадянина Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач 07.05.2018 року був виявлений на ділянці відділу прикордонної служби «Горонглаб» Мукачівського прикордонного загону на напрямку 298-300 прикордонних знаків, на території Шомської сільради Берегівського району Закарпатської області під час спроби незаконного, поза пунктами пропуску, перетинання державного кордону з України в Угорщину.

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з'ясування обставин правопорушення.

Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 КУпАП.

Відповідач прибув на територію України 08 квітня 2018 року через пункт пропуску «Львів-аеропорт», державу Україну використовував, виключно, як країну транзиту, тому наміру залишитись в Україні для подальшого життя не мав; до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не звертався, а 29 квітня 2018 року з метою потрапити до країн Європейського Союзу здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину на ділянці відділу прикордонної служби «Ужгород» Чопського прикордонного загону.

02 травня 2018 року Чопським прикордонним загоном Державної прикордонної служби України відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, яким зобов'язано покинути територію України в термін до 06 травня 2018 року.

Проте відповідач територію України в термін визначений рішенням про примусове повернення за межі України не покинув, а 07 травня 2018 року з метою потрапити до країн Європейського Союзу здійснив чергову спробу незаконного перетину державного кордону, з України в Угорщину на ділянці відділу прикордонної служби «Горонглаб» Мукачівського прикордонного загону.

Документів, що підтверджують законність перебування відповідача на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не має.

Частиною 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб» від 24.07.2006 року № 27-V ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Угоди Кожна Договірна Сторона на запит іншої Договірної Сторони без особливих формальностей здійснюватиме реадмісію осіб, які не виконують або припинили виконувати діючі умови для в'їзду або перебування на території держави запитуючої Договірної Сторони, якщо доведено або є дійсні підстави вважати, що ці особи мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони.

Частиною 3 статті 3 Угоди визначено що у разі необхідності запитувана Договірна Сторона невідкладно видаватиме своїм громадянам, щодо яких здійснюватиметься реадмісія, проїзні документи, необхідні для їх повернення.

З наведеного вбачається, що Україна, у відповідності до міжнародної Угоди має

здійснювати реадмісію осіб, зокрема громадян Республіки Туреччина, які не виконують

або припинили виконувати діючі умови для в'їзду або перебування на території України.

Відповідач, припинив виконувати діючі умови для перебування на території України, оскільки не покинув територію України в термін встановлений рішенням про примусове повернення, а саме до 06.05.2018 року та перебуває на території України незаконно.

Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Процедура застосування реадмісії передбачена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 року №158 «Про затвердження Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб», в якій зазначається, що проведення заходів реадмісії з будь якою договірною стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру документування особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу.

Вказані заходи не можливо провести без застосування обмеження волі до особи відносно якої застосовується процедура реадмісії.

Статтею 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Статтею 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її

передачі відповідно до міжнародних договорів Украї'ни про реадмісію; звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Частиною 1 статті 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи

чи організації; зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Представник позивача в судовому засідання адміністративний позов підтримав повністю, просив його задоволити з підстав, вказаних у позові.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов, про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України підлягає до задоволення.

Керуючись ч.3 ст.29, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» ст.ст. 12, 20, 55, 59, 60,160, 161, 168, 245, 257, 289 КАС України, -

р і ш и в :

Адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянина Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію - задоволити.

Затримати громадянина Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 14.05.2018 року.

Головуючий В.М. Довжанин