Справа № 489/5339/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/5339/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Рум'янцева Н.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо не нарахування індексації пенсії в розмірі, встановленому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Також позивач просила зобов'язати відповідача провести перерахунок індексації пенсії відповідно до вимог вказаного Закону, починаючи з 01.01.2014 року по теперішній час та здійснити необхідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що встановлення відповідачем індексації в розмірі 234,40 грн. з визначенням базового місяця підстави для індексації її пенсії настали з квітня 2011 року є протиправним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2018 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області щодо не проведення ОСОБА_2 перерахунку та виплати індексації пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з 08.05.2017 року.

Зобов'язано Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату індексації пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з 08.05.2017 року та з урахуванням виплачених сум.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог з 01 січня 2014 року до 08 травня 2017 року - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, та помилкове застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2018 року в частині залишених без розгляду позовних вимог - скасувати та постановити нове про задоволення позову в повному обсязі. Так апелянт зазначала про помилковість висновків суду, оскільки відповідно до статті 87 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» недоотримані з вини органу ПФУ пенсії виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком і застосування судами строку, встановленого частиною другою статті 99 КАС, є неправомірним.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач, Інгульське ОУПФ України м. Миколаєва Миколаївської області, зазначав, що у спірних правовідносинах орган Пенсійного фонду діяв в межах повноважень, на підставах та у спосіб, що встановленні чинним законодавством. Крім того, на думку відповідача, позовні вимоги з 2014 року обґрунтовано залишено без розгляду, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, у зв'язку з чим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2018 року - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач, ОСОБА_2, перебуває на обліку в Інгульському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області та отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

23 травня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку її пенсії, починаючи з 01.01.2014 року по теперішній час, за кожен місяць виплати згідно рівня інфляції (а.с. 9).

Листом Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 02.06.2017 року позивача повідомлено про те, що розрахунок пенсії проведено відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням зміни порядку визначення місяця підвищення пенсії до проведення індексації та обробки фіксованої індексації в зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», що набрала чинності з 15.12.2015 року та застосовується з 01грудня 2015 року, набранням чинності з 01.01.2016 року змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (а.с. 12-13).

На звернення позивача від 05.07.2017 року головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області своїм листом від 24.07.2017 року надало відповідь про те, що пенсійна виплата підлягає індексації з квітня 2011 року в розмірах визначених законодавством, а саме в розмірі 234,40 грн. У зв'язку із тим, що Верховною Радою України єдиний законодавчий акт щодо призначення пенсій на загальних підставах не прийнято, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку і на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не призначаються та не перераховуються (а.с. 15-16).

22 серпня 2017 року позивач звернулася до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку її пенсії та пенсії по втраті годувальника згідно фактичного рівня інфляції обчисленого Держкомстатом України, починаючи з 01.01.2014 року по теперішній час (а.с. 11).

Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України у своєму листі від 26.09.2017 року зазначив, що відповідно до порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (в редакції чинній до 01.12.2015 року), згідно визначеного базового місяця підстави для індексації пенсії настали з квітня 2011 року та станом на 01.09.2017 року розмір пенсії позивача становить 1845,79 грн., в тому числі 234,40 грн. індексація. Також повідомлено про те, що пунктом 6 цього Порядку передбачено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік (а.с. 14).

Не погоджуючись з таким перерахунком позивач звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов ОСОБА_2, виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак при задоволенні позовних вимог, судом було застосовано наслідки пропуску строку звернення до суду та залишено без розгляду частину позовних вимог.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 99, 100 КАС України (у редакції, чинній на час звернення із даним позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поряд цим, з 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року № 2147-VIII, згідно ч. 2 ст. 122 якого для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи також встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 123 КАС України (у чинній редакції) якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 у позові просила зобов'язати Інгульське ОУПФ України м. Миколаєва Миколаївської області здійснити перерахунок індексації пенсії відповідно до вимог вказаного Закону, починаючи з 01.01.2014 року, однак, враховуючи, що пенсію в меншому розмірі позивач отримувала з 01.01.2014 року про порушення свої прав остання повинна була дізнатися саме з 2014 року. Таким чином, оскільки в суд позивач звернулася лише 08 листопада 2017 року, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги лише з 08 травня 2017 року, залишивши без розгляду частину позовних вимог.

З огляду на зазначене, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції про застосування до спірних відносин шестимісячного строку звернення до суду, визначеного КАС України, оскільки ОСОБА_2 пропустила строк звернення до суду, що підтверджується обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на положення статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», колегія суддів вважає помилковими, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону № 1788-XII суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Таке ж правило закріплене частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у якій йдеться про те, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, положення наведених норм права регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ, а тому спори у справах, пов'язаних з пенсійними виплатами, мають розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах шестимісячного строку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним, інших посилань на обставини чи факти, які б були підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: