Справа № 804/5695/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року Справа № 804/5695/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді суддівТурлакової Н. В. Врони О.В. Прудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняГоворуха А.В.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_5 Карпової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними та скасування рішень, -
Фізична особа-підприємця ОСОБА_7 звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України, з позовними вимогами про: - визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій від 24.05.2017р. № 000048/04-36-40-01/НОМЕР_1; - визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України № 9964/П/99-99-11-03-01-25 від 04.08.2017р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржуване рішення було складено на підставі акту від 03.05.2017р. про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України які є обов'язковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами. Висновок податкового органу про порушення у вигляді здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби є помилковим, оскільки пачка Парламенту була реалізована за ціною 33,68 грн., а акцизний податок з реалізованих товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Крім того на момент перевірки позивач мала в наявності ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме 19.06.2016р. був останній день її дії.
Від відповідача надійшли заперечення в яких він посилається на те, що за результатами проведеної фактичної перевірки виявлені порушення, а саме встановлені факти реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі, оскільки строк дії отриманої позивачем ліцензії закінчився 19.06.2016р. також встановлений факт продажу однієї пачки сигарет за ціною що є більшою від встановленої виробником або імпортером максимальної роздрібної ціни. Податковим органом правомірно винесені оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на доводи викладені в запереченнях.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно Виписки з ЄДР Серії АБ № 718126 станом на 04.03.2013р. ОСОБА_7 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 11.02.2013р.
Відповідно до копії Ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами Серії АЕ № 649268 наданій ФОП ОСОБА_7, дата реєстрації 11.06.2015р., строк дії ліцензії з 19.06.2015р. до 19.06.2016р.
Згідно копії Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серії АЕ № 682264 наданій ФОП ОСОБА_7, дата реєстрації 11.06.2015р., строк дії ліцензії з 19.06.2015р. до 19.06.2016р.
03.05.2017р. податковим органом проведено перевірку магазину розташованого за адресою м.Дніпро, вул.Томська б.56-а, який належить ФОП ОСОБА_7, за наслідками якої складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напрями та тютюновими виробами №4657/04-36-40-01/НОМЕР_1 від 03.05.2017р. Згідно з даними Z-звіту від 19.06.2016р. № 0987 реєстратора розрахункових операцій встановлені факти реалізації, зокрема пляшки вина «Інкерман Мускат» та пачки сигарет «Ротманс» без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, чим порушено вимоги ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Також перевіркою встановлений факт продажу однієї пачки цигарок «Парламент» за ціною 33,70 грн., що є більшою від встановленої виробником або імпортером максимальної роздрібної ціни (ціна зазначена на пачці 32 грн., або з урахуванням акцизного податку повинна складати 33,60 грн.).
За наслідками розгляду скарги ФОП ОСОБА_7 на рішення ГУ ДФС в Дніпропетровській області, Рішенням Державної фіскальної служби України № 9964/П/99-99-11-03-01-25 від 04.08.2017р., скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржуване рішення ГУ ДФС в Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій від 24.05.2017р. № 000048/04-36-40-01/НОМЕР_1, залишено без змін.
Відповідно до п.п.14.1.106 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни.
Згідно п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України, об'єктами оподаткування є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
П.п.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України, встановлено, що базою оподаткування акцизного податку є вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу
Згідно п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України, для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків
Відповідно до ст.11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.
Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.
Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Згідно ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Статтею 14 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" від 01.06.2000 № 1775-III та постановою Кабінету Міністрів України "Про термін дії ліцензії на провадження певних видів господарської діяльності, розміри і порядок зарахування плати за її видачу" від 29.11.2009 № 1755 встановлені термін використання ліцензій та порядок оплати за користування ліцензією.
При цьому зазначені законодавчі акти не встановлюють правило щодо початку та закінчення перебігу строку дії ліцензії.
Згідно з частиною 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 встановлено, що строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках, починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.
За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.
Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
Застосувавши вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що строк дії ліцензії, яка видана позивачу зі строком дії з 19.06.2015 до 19.06.2016, закінчувався 19.06.2016, а тому 19.06.2016р. ФОП ОСОБА_7 діяла за наявності ліцензії.
Таким чином, суді приходить до висновку про неправомірне застосування до ФОП ОСОБА_7 штрафних (фінансових) санкцій, встановлених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за порушення режиму ліцензування при реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Щодо порушення, яке полягало у здійсненні роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких виробів, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що пачка сигарет Парламент була реалізована за ціною 33,68грн., що підтверджується Z-звітом від 25.04.2017р., копія якого наявна в матеріалах справи, а не як зазначено в Акті перевірки - 33,70грн.
Відповідно до листа ДФС України «Про забезпечення сплати акцизного податку з роздрібного продажу» №1519/7/99-99-19-03-03-17 від 20.01.2015р., обчислення граничної роздрібної ціни тютюнових виробів (ГРЦТВ) здійснюється за формулою:
ГРЦТВ = МРЦ : 100 х 105 32,0грн : 100 х 105 =33,60грн.
Сума податкового зобов'язання з акцизного податку з роздрібних продажів за реалізовані тютюнові вироби (ПЗа) становитиме:
ПЗа = ФРЦТВ : 105 х 5 33,68 : 105 х 5 = 1,60грн.
Враховуючи, що базою оподаткування при продажу у роздріб тютюнових виробів є вартість реалізованих таких підакцизних товарів, з урахуванням акцизного збору, ціна роздрібного продажу розраховується продавцем підакцизних товарів самостійно, з обов'язковим дотриманням умови, встановленої пп.14.1.106 п.14.1 ст.14 ПК України: продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Таким чином, податковим законодавством визначено, що максимальні роздрібні ціни збільшуються не на ставку акцизного податку від максимальних роздрібних цін, як зазначає податковий орган, а на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів, яка має визначатися за формулою: сума акцизного податку = база оподаткування * 5% (ставка акцизного податку згідно пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України); при цьому база оподаткування у відповідності до пп.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України визначена як вартість реалізованих підакцизних товарів.
Таким чином, сума акцизного податку від продажу 1 пачки сигарет «Парламент» розраховується наступним чином: 1,68 грн. = 33,68 грн. * 5%
Отже, приймаючи до уваги, що базою оподаткування акцизним податком з реалізації підакцизних товарів, що здійснюється суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі, є вартість реалізованих підакцизних товарів, а не максимальні роздрібні ціни, визначення розміру фактичних роздрібних цін на тютюнові вироби, перевищення якого призводить до порушення пп. 14.1.106 п.14.1 ст.14 ПК України, має здійснюватися з розрахунку максимальної роздрібної ціни, встановленої виробником або імпортером підакцизного товару, збільшеної на суму акцизного податку.
Визначення розміру фактичних роздрібних цін сигарет «Парламент» здійснюється наступним чином: 32 грн. (ціна встановлена виробником) + 1,68 грн. (сума акцизного податку) = 33,68 грн. (фактична роздрібна ціна).
Таким чином, позивач здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, які не перевищують максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. (ст. 90 КАС України).
Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.
Суд акцентує увагу на тому, що ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".
Таким чином, доводи на які посилається податковий орган в акті перевірки позивача №4657/04-36-40-01/НОМЕР_1 від 03.05.2017р. не відповідають обставинам справи, та спростовуються доказами наявними в справі та дослідженими у судовому засіданні, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій від 24.05.2017р. № 000048/04-36-40-01/НОМЕР_1.
Згідно 56.10 ст.56 ПК України, рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.
З урахуванням того, що рішення відповідача-1 від 24.05.2017р. № 000048/04-36-40-01/НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України № 9964/П/99-99-11-03-01-25 від 04.08.2017р.
Таким чином, відповідачами правомірність своїх дій не доведена, а позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій від 24.05.2017р. № 000048/04-36-40-01/НОМЕР_1.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 9964/П/99-99-11-03-01-25 від 04.08.2017р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Судді Н.В. Турлакова О.В. Врона С.В. Прудник