Справа № 804/174/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 року Справа № 804/174/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняУсенко Д.Ю.
представника позивача представника відповідача Губіна М.О. Лейченко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Садового товариства «Трубник» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування наказу та скасування постанов, -
04.01.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Садового товариства «Трубник» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- скасувати наказ Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.12.2017 року № 474-і про проведення інспекційного відвідування Садового товариства «Трубник» щодо додержання вимог законодавства про працю з питань повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати в період з 14.11.2017 року по 15.11.2017 року;
- скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.12.2017 року № 194/4.3-4/928 про накладення штрафу на Садове товариство «Трубник» у розмірі 128000,00 грн.;
- скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.12.2017 року № 194/4.3-4/929 про накладення штрафу на Садове товариство «Трубник» у розмірі 3200,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що управлінням з питань праці Головного управління у Дніпропетровській області було проведено перевірку Садового товариства «Трубник» та при перевірці встановлено порушення вимог законодавства про працю, які зафіксовано Актом перевірки від 15.11.2017 року № 194/4.3-4, видано Припис № 194/4.3-4-164 від 15.11.2017 року та прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 128 000 грн. № 194/4.3-4/928 від 04.12.2017 року і постанову про накладення штрафу у розмірі 3200 грн. № 194/4.3-4/929 від 04.12.2017 року.
Позивач зазначає, що відповідачем грубо порушено принципи державного нагляду, підстав та процедури проведення перевірки, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № № 877-V, а визначений відповідачем розмір штрафу не відповідає вимогам ч. 2 ст. 265 Кодексу Законів про працю України. Також позивач наголошує, що були усунуті навіть ті порушення, з якими позивач не погоджувався, а отже у відповідача були відсутні підстави для вжиття заходів до притягнення позивача до відповідальності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 року відкрито провадження у справі № 804/174/18 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
04.04.2018 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки інспекційне відвідування було проведено відповідно до вимог Порядку № 295, порушення вимог законодавства про працю позивачем, які викладені у Акті перевірки від 15.11.2017 року, дійсно мали місце, а отже винесені за ці порушення постанови про накладення штрафів складені на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства.
В судовому засіданні 10.04.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позовну заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача проти задоволення позовної заяви заперечував в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в відзиві на адміністративний позов від 30.03.2018 року.
Заслухавши пояснення учасників справи, опитавши у судовому засіданні 10.04.2018 року свідка ОСОБА_5, яка прийняла присягу та була попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від надання показань, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Садове товариство «Трубник» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що вчинено запис, ідентифікаційний код юридичної особи 20233953.
Підставою для проведення перевірки Садового товариства «Трубник» стала інформація, надана листом управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради від 03.10.2017 року № 3930 (вх. № 5462 від 03.10.2017 року управління з питань праці) щодо роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної.
Вибірковою перевіркою, було проаналізовано документи за період з січень-жовтень 2017 року.
За результатами проведення інспекційного відвідування (позапланової перевірки) Садового товариства «Трубник» складено Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 194/4.3-4.
Вказаною перевіркою встановлено наступні порушення:
- оплата праці 2 сторожів садового товариства за роботу у святкові та неробочі дні проведена в одинарному розмірі годинної тарифної ставки без компенсації іншим днем відпочинку, а за надурочно відпрацьований час оплата проведена в одинарному розмірі годинної тарифної ставки, що є порушенням ч. 1 ст. 50, ст. 6, ч. 1, 2 ст. 65, 72, 106, 107 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року із змінами і доповненнями та порушенням інших мінімальних державних норм і гарантій оплати праці, передбачених ст. 12 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108;
- індексація заробітної плати всім чотирьом працівникам Садового товариства «Трубник» за червень-жовтень, не проведена, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 95; ч. 1 ст. 21, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1999 року № 108 та порушенням інших мінімальних державних норм і гарантій оплати праці, передбачених ст. 12 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108;
15.11.2017 року Головним управлінням Держпраці у Нікопольському регіоні складено Припис № 194/4.3-4-164, яким приписано:
1. Усунути порушення ч. 1 ст. 50, ч. 1 ст. 53 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року із змінами і доповненнями не допускаючи їх у подальшому;
2. Усунути порушення ст. 61, ч. 1, 2 ст. 65, 72, 106, 107 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року із змінами і доповненнями;
3. Усунути порушення ч. 5 ст. 95; ч. 1-2 ст. 115 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року із змінами і доповненнями, ч. 1 ст. 21, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108 та ст. ст. 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ, абз. 7 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;
4. Усунути порушення ч. 1-3 ст. 115 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року із змінами і доповненнями, не допускаючи їх у подальшому.
Згідно Припису позивачу надано строк до 15.12.2017 року необхідно інформувати про виконання вимог припису.
На виконання Припису 15.12.2017 року позивачем наплавлено до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області повідомлення № 0002 про усунення порушень, а саме:
- індексація заробітної плати чотирьом працівникам СТ «Трубник» за червень-жовтень донарахована у сумі 2627,06 грн.,
- заробітна плата з листопада 2017 року виплачується два рази на місяць, перша частина 22 числа поточного місяця, друга частина 7 числа місяця, наступного за звітним.
04.12.2017 року, розглянувши акт перевірки від 15.11.2017 року № 194/4.3-4 щодо порушення Садовим товариством «Трубник», Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 194/4.3-4/928, якою, керуючись підпунктом 54 пункту 4 Положення про Державну службу України питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (із змінами), та на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, відповідачем вирішено накласти на Садове товариство «Трубник» штраф у розмірі 128000 грн., та постанову № 194/4.3-4/928, якою, керуючись підпунктом 54 пункту 4 Положення про Державну службу України питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (із змінами), та на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, відповідачем вирішено накласти на Садове товариство «Трубник» штраф у розмірі 3200 грн.
Розглядаючи спір по суті, суд виходить з того, що відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 20.09.2007 року № 877-V заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення про Управління Держпраці, Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.
16.05.2017 року набув чинності Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок № 295).
Порядок № 295 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).
Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів тощо.
П.п. 6 абз. 1 п. 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться за інформацією, в тому числі Пенсійного фонду України та його територіальних органів про роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної, роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу.
Згідно Порядку № 295, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (пункт 19). Припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (пункт 23). У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю (пункт 24).
Постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 04.12.2017 року № 194/4.3-4/928 та № 194/4.3-4/929 були винесена за наступні порушення.
1. Щодо оплати праці 2 сторожів садового товариства за роботу у святкові та неробочі дні та за надурочно відпрацьований час.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оплату праці», власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Ведення обліку виконаної роботи впливає на визначення правильного розміру заробітної плати, оскільки якщо наприклад, сума заробітної плати залежить від кількості відпрацьованого часу то без такого обліку не можна буде правильно нарахувати заробітну плату.
Облік виконаної роботи фіксує робочий час та контроль додержання його місячної норми, а також оплату фактично відпрацьованого часу та доплати за надурочну роботу, роботу у нічний час та у святкові і вихідні дні.
Відповідач, перевіривши графік роботи за січень-жовтень 2017 року встановив, що працівники товариства ОСОБА_7, ОСОБА_8 у лютому 2017 року надурочно відпрацювали по 8 годин. Аналогічно у березні 2017 року ОСОБА_7 надурочно відпрацьовано 17 годин, ОСОБА_8 - 5 годин. При цьому оплата праці за відпрацьовані вихідні дні лютого, березня 2017 року проведена в одинарному розмірі годинної тарифної ставки і без компенсації іншими днями відпочинку за роботу у неробочі дні.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган повинен вести облік надурочних робіт кожного працівника.
Облік надурочних робіт повинен вестись із зазначенням часу початку і закінчення кожної надурочної роботи, а при систематичних надурочних роботах кількості днів з надурочними роботами та кількості надурочно відпрацьованих годин у ці дні. Такий облік необхідний для правильної оплати надурочних робіт, виконаних кожним працівником, дотримання їх граничної норми та належного контролю за законністю застосування таких робіт.
Зазначені порушення позивач усунув шляхом видання наказів Садового товариства «Трубник» № 1 від 16.11.2017 року, № 2 від 16.11.2017 року.
2. Щодо індексації заробітної плати всім чотирьом працівникам Садового товариства «Трубник» за червень-жовтень 2017 року.
Згідно з ст. 33 Закону України «Про охорону праці» індексація заробітної плати проводиться в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата належить індексації згідно з чинним законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 95 Кодексу законів про працю України мінімальна заробітна плата належить індексації у встановленому законодавством порядку.
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно з ст. 19 цього Закону є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення № 1078.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підстави якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.
Таким чином, відповідно до Порядку № 1078, індекс споживчих цін для визначення наступного перевищення порогу індексації для проведення подальшої індексації обчислюється наростаючим підсумком.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 %.
Відповідач встановив, що у відомостях нарахування та виплати заробітної плати Садового товариства «Трубник» не містяться відображення нарахованої індексації усім працівникам.
Позивач виконав вимоги припису шляхом нарахування та виплати індексації заробітної плати працівникам.
3. Затримка у виплаті заробітної плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ч. 1 і ч. 2 ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже, невиплата заробітної плати протягом семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, є порушенням права працівника. Також, право працівника на отримання заробітної плати не рідше двох разів на місяць належить до числа умов, визначених законодавством і не може бути погіршене ні за згодою сторін, ні на підставі колективного договору. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.
Позивач погодився із зазначеним порушенням та пояснив, що затримка виплати заробітної плати відбулась від обставин, що не залежали від позивача чи його керівництва, а через відсутність коштів через несвоєчасну сплату членських внесків садоводами та відсутністю інших джерел фінансування.
Суд зазначає, що законодавчі положення щодо обов'язку своєчасної виплати заробітної плати та відповідальність за порушення строків виплати є чітко визначеними (врегульованими). Зазначені норми скеровані на захист прав працівників товариства, саме вони є тією особою стосовно якої має працювати механізм захисту в контекстів положення принципу верховенства права. Звільнення роботодавця від відповідальності призводить до його свавілля, що порушує мету спрямованості існування правової держави.
Позивач виконав вимоги припису шляхом встановлення з листопада 2017 року дворазової виплати заробітної плати на місяць, перша частина 22 числа поточного місяця, друга частина 7 числа місяця, наступного за звітним.
Допитана у судовому засіданні 10.04.2018 року, свідок ОСОБА_5 пояснила, що працює на посаді бухгалтера садового товариства «Трубник» з 15.01.2018 року, а також, що всі вимоги припису позивачем були виконані в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Предметом розгляду у даній адміністративній справі є наказ № 474-і від 04.12.2017 року, постанова про накладення штрафу у розмірі 3200 грн. № 194/4.3-4/929 від 04.12.2017 року та постанова про накладення штрафу у розмірі 128000 грн. № 194/4.3-4/928 від 04.12.2017 року.
Таким чином, при розгляді даної адміністративної справи суд не надає правову оцінку правомірності підстав для проведення інспекційного відвідування Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за результатами якого складено акт № 194/4.3-4 від 15.11.2017 року, оскільки наказ про його призначення є чинними, а доказів на підтвердження неправомірності проведення вищевказаного інспекційного відвідування не надано.
Власне, обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що у відповідача не було правових підстав для накладення штрафів у розмірі 128000 грн. та 3200 грн., так як вимоги припису виконані позивачем у повному обсязі та у встановлений строк.
Щодо постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 194/4.3-4/928 від 04.12.2017 року про накладення штрафу у розмірі 128000 грн., суд зазначає наступне.
Згідно з абз. 4 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Слід зазначити, що позивач із встановленими порушеннями погодився оскільки листом від 15.12.2017 р. № 0002 повідомив про виконання вимог припису.
Вирішуючи спір, суд враховує, що фінансово-правова відповідальність має сприяти формуванню фінансової культури і високого рівня правосвідомості в суспільстві та повинна бути одним із засобів фінансового забезпечення стабільності в суспільстві, належної реалізації прав і свобод громадян України у відповідних сферах життя.
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що пунктом 29 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, встановлено, що заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Також, Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 не передбачена можливість звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності у формі штрафу внаслідок виконання вимог припису, а також у зв'язку з малозначністю чи формальністю вчинених порушень.
Штрафи у сфері порушення законодавства про працю застосовуються одночасно із внесенням припису та незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. І навпаки, сплата відповідного штрафу не звільняє роботодавця від обов'язку усунути виявлені порушення.
Таким чином, суд робить висновок, що постанова № 194/4.3-4/928 від 04.12.2017 року про накладення штрафу у розмірі 128000 грн. прийнята відповідачем правомірно.
Беручи до уваги досліджені в судовому засіданні докази та встановлені на їх підставі обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані наказ Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.12.2017 року № 474-і про проведення інспекційного відвідування Садового товариства «Трубник» щодо додержання вимог законодавства про працю з питань повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати в період з 14.11.2017 року по 15.11.2017 року, постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.12.2017 року № 194/4.3-4/928 про накладення штрафу на Садове товариство «Трубник» у розмірі 128000,00 грн., є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а обставини, на які посилається позивач, не можуть вважатися підставами для їх скасування.
Проте, щодо постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.12.2017 року № 194/4.3-4/929 про накладення штрафу на Садове товариство «Трубник» у розмірі 3200,00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно з абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.
Водночас пунктами 28 та 29 Порядку № 295 встановлено, що у разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються. Заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Тобто, Порядок № 295 визначає, що підстав накладення штрафу уповноваженими особами за порушення законодавства про працю, окрім використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці, у випадку вчасного та повного виконання вимог припису немає.
Таким чином, оскільки позивачем виконано вимоги припису вчасно, то постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.12.2017 року № 194/4.3-4/929 про накладення штрафу на Садове товариство «Трубник» у розмірі 3200,00 грн. винесена відповідачем без врахування п. 28, 29 Порядку № 295, а тому підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, пропорційно до частини задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову № 194/4.3-4/929 від 04.12.2017 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у розмірі 48 грн. на користь Садового товариства «Трубник».
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 15 квітня 2018 року.
Суддя В.В. Горбалінський