Справа № 821/636/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/636/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Іващенко В.В., за участю представника позивача Малюк Є.В., представника відповідача Зуба О.Г., розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "НАСА" до Херсонської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000022/2 від 19.03.2018 року,

встановив:

03 квітня 2018 року приватне підприємство "НАСА" (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Херсонської митниці ДФС України (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000022/2 від 19.03.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 грудня 2016 року між ПП "НАСА" та LINYI TAILAI PLASTIC CO LTD укладений контракт № СН- UA-15/12/16. На умовах вказаного контрактом та на підставі супроводжувальних документів продавець (LINYI TAILAI PLASTIC CO LTD) здійснив поставку на адресу покупця відповідного товару.

19.03.2018 року під час декларування вказаних товарів, позивачем заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно в сумі 64817,17 доларів США.

19.03.2018 року Херсонською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом, та визначено наступну митну вартість товарів - плівка з полімерів вініл хлориду вторинної сировини....- код товару 39204310 -1.31 дол./кг, а всього 89531,95 доларів США.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару прийнято з порушенням вимог ст. ст. 54-55 МК України, оскільки не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості. Крім того, позивач вказав, що в рішенні про коригування митної вартості зазначено про наявність розбіжностей.

На думку позивача, вказані в оскаржуваному рішення обставини не спростовують митної вартості, яка була зазначена у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості.

На підставі вказаного просить визнати протиправним та скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000022/2 від 19.03.2018 року.

Ухвалою суду від 06 квітня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Позивач недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою суду від 16 квітня 2018 року у справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

03 травня 2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтовано тим, що декларантом до митного органу було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товару ввезеного на умовах поставки.

За результатами оцінки ризику щодо МД № 508070/2018/000248 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУ) із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларонаних товарів та витребування документів, які підтверджують митну вартість товару з коментарам до них:можливе заниження митної вартості товару.

Перевіркою правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України було встановлено, що вони містять розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов'язковими при її обчисленні, не підтверджені документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

Крім того, перевіркою поданих документів встановлено наявність розбіжностей, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару.

На підставі вказаного, відповідач вважає, що оскаржуване рішення правомірне та скасуванню не підлягає.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне: між позивачем та компанією LINYI TAILAI PLASTIC CO LTD, Китай укладено контракт № СН- UA-15/12/16 на поставку будівельних матеріалів.

На виконання умов Контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме: плівка з полімерів вінілхлориду вторинної сировини, не поєднана з іншими матеріалами, з вмістом пластифікаторів не менше 6 %, завтовшки не більше одного мм, не самоклейна, не пориста, у асортименті різних розмірів, для будівельних робіт, загальною кількістю - 540 рулонів.

19.03.2018 р. декларантом позивача за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_3 для митного оформлення товару до сектору митного оформлення м/ "Херсон - центральний" Херсонської митниці ДФС України подано митну декларацію №UA508070/2018/000248, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 64817,17 доларів США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Крім того, з вантажно-митною декларацією позивачем для оформлення товару надано: пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного контракту; договір про надання послуг митного брокера.

На підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу України митний орган у зв'язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 19.03.2018 направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про необхідність надати наступні додаткові документи: 1) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) додаткові угоди до контракту; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 5) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

19.03.2018 на виконання вимог митного органу позивачем додатково надано прайс-лист, комерційну пропозицію, копію експортної декларації країни відправлення, висновок торгово - промислової палати, Інтернет інформацію про товар, інших документів не надано.

Відповідач дійшов заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Документи, надані для підтвердження митної вартості товарів містять розбіжності: в поданому до митного оформлення контракті № СН-UА-15/12/16 від 15.12.2016 згідно 4.2 не вказано, що витрати на транспортування та срахування включені до вартості товару.

Надана при попередніх митних оформленнях товару "Плівка ПВХ" за цим самим контрактом № СН-UА-15/12/16 від 15.12.2016 калькуляція виробника LINYI TAILAI PLASTIC CO LTD, Китай від 23.08.2017 № б/н однозначно стверджує, що у митну вартість товару, не включено витрати на страхування та транспортування товару з Китаю до митної території України. Вартість ПФХ сировини у задекларованому товарі коливається від 330 до 400 дол/тон, в той час як ринкова вартість ПВХ в Китаї складала 900-920 дол/сша. (Щотижневик "Ринок полімерів" №4 від 26.01.2018 р. Крім того, фактурна вартість товару Плівка ПВХ 0,5*1260 взагалі є меншою за вартість сировини.

Згідно пункту 6.2 контракту відправником товару є компанія LINYI TAILAI PLASTIC CO LTD, Китай, згідно коносаменту від 31.01.2018 р., що відправником товару є SIM (Seoul Industrial Machines).

Відповідно до п.5.5 вищезазначеного контракту розрахунки здійснюються шляхом 100% оплати протягом 30 діб після отримання товару на склад покупця, а п. 2.5 передбачає здійснення передоплати за товар до початку його виробництва. Декларантом не було надано митному органу додаткову угоду та/або комерційні документи, в яких міститься інформація про зміну вищезазначених умов договору.

Також в п. 4.2 контракту № СН-UА-15/12/16 від 15.12.2016 вказано, що загальна сума контракту складає 100000 дол. США, проте в зоні діяльності Херсонській митниці за вказаним контрактом ПП "НаСа" станом на 19.03.2018 вже заявлено до митного оформлення товарів на загальну фактурну вартість 313470,29 дол. США.

Надані витяги з мережі Інтернет, що містять інформацію щодо ціни товару на комерційних умовах FOB (Китай), не можуть бути враховані при підтвердженні заявленої митної вартості, оскільки фактично продаж товарів здійснюється на інших комерційних умовах (СІF Україна), окрім того вказана у них вартість товарів на умовах FOB (Китай) є вищою, ніж задекларована на умовах СІF Україна, декларантом неподані усі необхідні документи, а саме: платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; додаткові угоди до контракту; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

На підставі вказаного, митним органом 19.03.2018 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2018/000022/2.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне: ст.49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч.3 ст.53 Митного кодексу України).

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

В ході розгляду справи встановлено, що позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані додаткові документи не є підтвердженням заявленої митної вартості товару.

Відповідачем прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Товар по вищевказаній вантажно-митній декларації був випущений у вільний обіг у відповідності до Х розділу Митного кодексу України.

Суд зазначає, що вважає не обґрунтованими висновки митного органу, що надані позивачем документи мають розбіжності у зв'язку з тим, що 28 серпня 2017 року між ПП "НаСа" та LINYI TAILAI PLASTIC Co., Ltd укладено додаткову угоду до контракту №СН-UА-15/12/16 від 15.12.2016 року, відповідно до якої в пп.6.2. п.6 Контракту внесено зміни "Вантажовідправником є: SIM (Seoul Industrial Machines) SCEC BUILDING 123, Anam-Dong 2ga Sungbuk-gu Seoul, Republic of Korea".

Специфікація до контракту №7 від 22.01.2018 року містить перелік товарів, їх кількість та вартість всього 540 рулон на суму 64817,17 долар США. Специфікація скріплена печатками продавця (LINYI TAILAI PLASTIC Co., Ltd), а також підписом повноваженого представника та покупця.

Пакувальний лист також містить дані про 540 рулон загальною, пакувальний лист скріплено печаткою продавця.

Інвойс №NS-CI-22-JAN2017 від 22.01.2018 року також містить дані про 540 рулонів загальною вартістю 64817,17 доларів США, інвойс скріплено підписом повноважного представника.

Листом від 19 березня 2018 року позивач надав на адресу Херсонської митниці ДФС висновок торгово-промислової палати №Вє-119 від 12.03.2018 р., прайс-лист, комерційну пропозицію, Інтернет інформацію про товар.

На думку суду, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Сторони, укладаючи контракт, мають право діяти на власний розсуд та власний ризик, та укладати контракт на будь-яких умовах, що не суперечать вимогам чинного законодавства, а отже посилання представника відповідача на те, що витяги з мережі Інтернет, що містять інформацію щодо ціни товару на комерційних умовах FOB (Китай) жодним чином не перешкоджає митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару, оскільки відповідно до контракту сторони досягли згоди про поставку товару саме на умовах CIF Україна, про що свідчать документи, які надавались митному органу під час здійснення митного оформлення товару.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї статті, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічна правова позиція викладена у рішеннях ВАСУ від 09.10.2014 у справі №810/1376/14, від 14.10.2014 у справі №826/716/14, від 17.02.2015 у справі №826/13312/13-а.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

В ході розгляду справи встановлено, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспорті витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено, документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності. Враховуючи вимоги ст.64 Митного кодексу України використана наявна в митниці Міндоходів інформація: МД від 15.01.2018 р. № UA807170/2018/1246 від 15.01.2018 р. на рівні 1,31 дол. США/кг.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не надав на адресу суду митну декларацію, яку він використав для визначення митної вартості товарів.

На думку суду, використання митним органом відповідної митної декларації є необґрунтованим, оскільки не відомо на яких умовах здійснювалась поставка товару за вказаною митною декларацією.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Таким чином, позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (метод №2).

Також суд зазначає, що в рішенні про коригування митної вартості товарів №508070/2018/000022/2 від 19.03.2018 р. зазначено, що документи для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності: в поданому до митного оформлення контракті №CH-UA-15/12/16 від 15.12.2016 згідно п. 4.2 - не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару. За умовами поставки витрати на транспортування та страхування повинні бути включені до вартості товару.

Вказані зауваження, викладені відповідачем у Рішенні про коригування митної вартості товарів суд вважає помилковими, оскільки вони не можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), оскільки вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

Відповідно до Інкотермс-2010, "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього продавець зобов'язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов'язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Поставка товару на умовах CIF ("вартість, страхування, фрахт") зобов'язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення, витрат за страхування та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

Отже, поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Таким чином, додаткові витрати на транспортування товару позивачем не понесені.

Судом встановлено, що відповідно до п.3.1. Контракту базисні умови поставки товарів СІF-Одеса/СІF-Чорноморськ (Іллічівськ)/СІF-Южний, Україна згідно Міжнародних правилам тлумачення торгових термінів "Інкотермс" (Публікація Міжнародної торгової палати у редакції 2010 року).

Інвойсом № NS-CI-22JAN2018 від 22.01.2018 р. визначено умови поставки: CIF Одеса.

Пунктом 3.3 Контракту також встановлено, що поставка товару повинна бути здійснена морем у контейнері.

При цьому розділом 4 Контракту встановлена ціна і загальна вартість контракту, яка визначається товаросупровідних документах.

Таким чином, сторонами погоджено, що товари можуть поставлятися за визначеними у ньому умовами, згідно ІНКОТЕРМС 2010 p. за певними товаросупровідними документами.

Щодо посилання в оскаржуваному рішенні, що згідно пункту 6.2. Контракту відправником товару є компанія LINYI TAILAI PLASTIC Co., Ltd, згідно коносаменту від 31.01.2018 вказано, що відправником товару є SIM (Seoul Industrial Machines), суд зазначає, що відповідно до додаткової угоди, яку надано відповідачу, від 28.08.2017 р., внесено зміни у п. 6 контракту, відповідно до якого відправником товару є SIM (Seoul Industrial Machines). Крім того, на думку суду, вказана обставина не є підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо посилання у рішенні про коригування митної вартості товару, що у відповідності до п.5.5 вищезазначеного контракту розрахунку здійснюються шляхом 100 % оплати протягом 30 діб після отримання товару на склад покупця, а п. 2.5. передбачає здійснення передоплати за товар до початку його виробництва. Декларантом не було надано митному органу додаткову угоду та / або комерційні документи, в яких міститься інформація про зміну вищевказаних умов договору. Також в п. 4.2. контракту №СН-UА-15/12/16 від 15.12.2016 вказано, що загальна сума контракту складає 100000 дол. США, проте в зоні діяльності Херсонської митниці за вказаним контрактом ПП "НаСа" станом на 19.03.2018 р. заявлено до митного оформлення товарів на загальну фактурну вартість 313470,29 дол. США. Подана для підтвердження контрактної вартості комерційна (бізнес) пропозиція виробника товару від 07.03.2018 р. не містить періоду дій наведених в ній цін суд вважає, що вказане посилання не спростовує та не впливає на митну вартість товару.

Суд звертає увагу, що правова позиція з даного питання викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 19 квітня 2017 року в справі К/800/37458/15 та в подальшому відображена в інших рішеннях з цього питання.

Отже, відповідач не надав доказів, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

На підставі вказаного суд робить висновок, що рішення про корегування митної вартості не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не надав достатньо належних та допустимих доказів щодо підтвердження правомірності своїх дій.

Аналізуючи викладене, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 139 КАС України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 241-246, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов приватного підприємства "НАСА" (73000, м. Херсон, пр-т. 200-річчя Херсона, 28, ) до Херсонської митниці ДФС України (73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000022/2 від 19.03.2018 року.

Стягнути на користь приватного підприємства "НАСА" (73000, м. Херсон, пр-т. 200-річчя Херсона, 28, ) судові витрати в сумі 1762 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської митниці ДФС України (73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 травня 2018 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 5.2.2