Справа № 809/1374/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1267/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.

за участі секретаря Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвокатів Зоренка Олексія Володимировича та Винника Юрія Григоровича, діючих за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2017 року (суддя - Панікар І.В., м. Івано-Франківськ, повне судове рішення складено 21 грудня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 27.07.2017 року та № від 28.07.2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 12 жовтня 2017 року звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.07.2017 № та від 28.07.2017 №. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач, в порушення вимог Митного кодексу України, Податкового кодексу України необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про невірне декларування дати першої реєстрації вантажного автомобіля, ввезеного на митну територію України та протиправно оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями збільшив суму грошового зобов'язання з акцизного податку в розмірі 51854 грн. 35 коп., з них за податковими зобов'язаннями на суму 41483 грн. 48 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 10370 грн. 87коп.; з податку на додану вартість в розмірі 10370 грн. 85 коп., з них за податковими зобов'язаннями на суму 8296 грн. 68 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2074 грн. 17 коп., оскільки такий висновок ґрунтується лише на даних листа Івано-Франківської митниці ДФС від 21.04.2017 №592/7/09-70-19-30 та листа ДФС України від 16.03.2017 №6425/7/99-99-20-02-01-17. При цьому, представники позивача зазначили, що ОСОБА_3 не може нести відповідальність за недостовірну інформацію в документах про первинну реєстрацію транспортних засобів Федеративної Республіки Німеччини, оскільки така інформація є наслідком протиправних дій відповідних іноземних органів реєстрації транспортних засобів, про які позивачу не було відомо. На підставі наведеного позивач вважає прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 27.07.2017 № та від 28.07.2017 № протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2017 року у справі №809/1374/17 у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою позовні вимоги задоволити у повному обсязі. У поданій апеляційній скарзі покликається на обставини, викладені у позовній заяві, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Як слідує з матеріалів справи 15.09.2015 громадянкою ОСОБА_3 на митну територію України ввезено вантажний автомобіль, що був у використанні, марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів двигуна 2143 см. куб., код УКТЗЕД - .

Згідно митної декларації від 15.09.2015 ІМ206020000/2015/400590 митна вартість вказаного автомобіля, із врахуванням рішення про коригування митної вартості товару, склала 49641 грн. 05 коп., особою, відповідальною за фінансове врегулювання була ОСОБА_3

Під час митного оформлення позивачем на підставі реєстраційного документа на транспортний засіб від 11.09.2015 №HAL-S-1-254/15-00053, виданого реєстраційно-транспортним відомством міста Халле (Заале) ФРН, заявлена дата першої реєстрації автомобіля - 25.10.2010, при цьому ставка акцизного податку склала 0,02 євро/куб.см, як для вантажного автомобіля, що використовувався до 5 років. При цьому сплачено до бюджету наступні кошти: ввізне мито за ставкою 10 відсотків в розмірі 4964 грн. 11 коп.; додатковий імпортний збір за ставкою 5 відсотків в розмірі 2482 грн. 05 коп.; акцизний збір за ставкою 0,02 євро за 1 куб.см. об'єму циліндрів двигуна в розмірі 1063 грн. 68 коп., податок на додану вартість за ставкою 20 відсотків в розмірі 11630 грн. 18 коп.

На підставі пп.1 п.3 ст.345, пп.2 п.2 ст.351 МК України, наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 15.06.2017 №999 посадовою особою відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності фізичної особи-платника податків ОСОБА_3 при митному оформленні товару за митною декларацією від 15.09.2015 №206020000/2015/400590, за результатами якої складено акт від 10.07.2017 №676/09-19-13-07/.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог: пп.16.1.4, п.16.1 ст.16, пп.215.3.5-2 п.215.3 ст.215 ПК України, в результаті чого донараховано акцизного збору в розмірі 41483 грн. 48 коп.; пп.16.1.4, п.16.1 ст.16, пп. «в» п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187 та п.190.1 ст.190 ПК України, в результаті чого донараховано ПДВ в розмірі 8296 грн. 68 коп.

У відповідності до висновків контролюючого органу, згідно інформації митних органів ФРН фактична дата першої реєстрації ввезеного вантажного автомобіля не відповідає даті зазначеній у відповідних реєстраційних документах, поданих позивачем при митному оформленні автомобіля. Таким чином, на думку відповідача, вказаний вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1, використовувався від 5 до 8 років, а тому для оподаткування даного автомобіля повинна застосовуватися ставка акцизного податку 0,8 євро/см.куб.

Під час проведення перевірки відповідачем враховані наступні документи: лист Івано-Франківської митниці ДФС від 21.04.2017 №592/7/09-70-19-30, яким надано податкову інформацію стосовно можливого порушення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товару; лист ДФС України від 16.03.2017 №6425/7/99-99-20-02-01-17, яким додатково надано копії матеріалів перевірки, проведеної митними органами Федеративної Республіки Німеччина, стосовно автентичності документів поданих Івано-Франківською митницею ДФС під час оформлення товару - вантажного автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів двигуна 2 143 см. куб., код УКТЗЕД - ; імпортна декларація від 15.09.2015 №206020000/2015/400590; документи представлені особою відповідальною за фінансове врегулювання громадянкою ОСОБА_3 до оформлення декларації згідно даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор».

На підставі Акту Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 27.07.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку в загальному розмірі 51854 грн. 35 коп., в тому числі за податковим зобов'язанням - 41483 грн. 48 коп.та за штрафними (фінансовими) санкціями - 10370 грн. 87 коп.; від 28.07.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ в загальному розмірі 10370 грн. 85 коп., в тому числі за податковим зобов'язанням - 8296 грн. 68 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2074 грн. 17 коп.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що має місце факт подання позивачем неповних та недостовірних відомостей щодо митної вартості товару, що призвело до сплати мита у неповному обсязі, з огляду на що згідно з п.54.3, 54.4 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний був самостійно визначити суму грошових зобов'язань, а тому податкові повідомлення відповідача винесені ним правомірно.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з огляду на наступне.

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами МК України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ч.1 ст.50 МК України).

Згідно ч.1 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 ст.54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ч.5 ст.54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.6 ст.265 МК України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Частиною 1 ст.266 МК України передбачено, що декларант зобов'язаний, зокрема, у випадках, визначених цим Кодексом та ПК України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу (пункт 4); у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів (пункт 5).

Згідно із ч.1 ст.293 МК України особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант. Особою, на яку покладається обов'язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків (ч.2 ст.293 МК України).

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів (п.8 ч.1 ст.336 МК України).

Частиною 6 ст.345 МК України, передбачено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно ч.2 ст.351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Частиною 1 ст.352 МК України передбачено, що посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно приписів п.15.1. ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.180.1. ст.180 ПК України, для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до МК України,

Пунктом 190.1. ст.190 ПК України визначено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до ст.39-1 цього Кодексу.

Ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків (п.193.1. ст.193 ПК України).

Згідно п.206.1 ст.206 ПК України, під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Відповідно до абзацу 5 п.215.1. ст.215 ПК України, до підакцизних товарів належать серед іншого і транспортні засоби для перевезення вантажів.

Пунктом 215.2. ст.215 ПК України передбачено, що ставки податку встановлюються цією статтею і є єдиними на всій території України.

Згідно положень пп.215.3.5-2 п.215.3 ст.215 ПК України акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися з кодом товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД 8704 21 99 00 за ставкою податку у твердій сумі з одиниці реалізованого товару (продукції) (специфічні) 0,02 євро за 1 куб.см об'єму циліндрів двигуна.

При цьому передбачено, що ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Відповідно до пп.14.1.163. п.14.1. ст.14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - це реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше. Транспортні засоби, що використовувалися, - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби (пп.14.1.251. п.14.1. ст.14 ПК України). Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388.

Якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). У разі якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах. Отже, судом встановлено, що позивачем ввезено на територію України вантажний автомобіль бувший у використанні марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів двигуна 2143 см. куб., код УКТЗЕД - , та здійснено його митне оформлення у порядку, визначеному чинним законодавством.

Як вбачається з інформації з великого технічного паспорта на автомобіль від 11.09.2015 та малого технічного паспорта на автомобіль від 11.09.2015, виданих уповноваженим органом Федеративної Республіки Німеччини, дата першої реєстрації автомобіля - 25.10.2010.

Відповідно до експертного висновку від 14.09.2015 №363 ідентифікаційний номер автомобіля співпадає із записами в свідоцтві про його реєстрацію. Вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1 станом на 14.09.2015 становила 48 906 грн.

Реєстраційні документи, згідно яких здійснювалося митне оформлення автомобіля марки "«Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1,об'єм циліндрів двигуна 2143 см. куб. та експертний висновоквід 14.09.2015 №363 не визнані, в передбаченому законодавством порядку, недійсними/

Контролюючий орган під час перевірки позивача взяв до уваги лист Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 21.04.2017 №592/7/09-70-19-30, із якого вбачається, що інформація про дату першої реєстрації транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів двигуна 2 143 см. куб., код УКТЗЕД - недостовірна і відповідно до цього занижена основа нарахування акцизного збору та податку на додану вартість, в тому числі при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацію від 15.09.2015 №206020000/2015/400590. Зокрема, в листі представника митних органів Федеративної Республіки Німеччини зазначається ".....стосовно можливих невідповідностей під час видачі реєстраційних документів транспортних засобів реєстраційно-транспортним відомством міста Халле було передано кримінальній поліції землі Саксонія-Анхальт.....". Кримінальна поліція землі Саксонія-Анхальт в своєму листі від 17.01.2017 повідомила, що "... була здійснена перевірка первинних реєстраційних даних транспортних засобів в Федеральній службі автомобільного транспорту. Результати перевірки підтвердили підозру про те, що дані про першу реєстрацію транспортних засобів, що були надані під час митного оформлення були підроблені". Також в листі були надані справжні дані первинної реєстрації транспортних засобів, в тому числі за митною декларацією від 15.09.2015 №206020000/2015/400590, де вказано, що дата реєстрації (дійсна) 15.06.2010.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що вказаний лист митної служби Федеративної Республіки Німеччини не містить відомостей про будь-яку причетність позивача до підробки реєстраційних документів вантажного автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів двигуна 2 143 см. куб., а лише свідчить про протиправні дії державного реєстраційно-транспортного органу Халле (Заале) Федеративної Республіки Німеччини, за які відповідач безпідставно притягнув ОСОБА_3 до відповідальності у вигляді зобов'язання сплатити акцизний податок в розмірі 51854 грн. 35 коп. та податок на додану вартість в розмірі 10370 грн. 85 коп. разом із за штрафними (фінансовими) санкціями.

Акт перевірки від 10.07.2017 №676/09-19-13-07/ також не містить будь-яких фактів протиправних дій позивача щодо підроблення інформації в реєстраційних документах на вантажний автомобіль марки«Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів двигуна 2 143 см. куб., а лише підтверджує факт подання ОСОБА_3 під час митного оформлення зазначеного транспортного засобу таких документів та їхнє проходження під час митних процедур без будь-яких зауважень зі сторони митних органів.

Частиною 6 ст. 69 МК України передбачено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Частиною 7 ст.69 МК України встановлено, що рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

В даному випадку, жодних класифікаційних рішень стосовно вантажного автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів двигуна 2 143 см. куб., не приймалось, що не заперечується відповідачем.

При цьому, суд вважає, що класифікаційні рішення повинні бути прийняті у кожному конкретному випадку окремо, оскільки лише встановлення факту подання заявником недостовірних документів, надання ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, можуть слугувати підставою до прийняття такого рішення.

Так, при здійсненні митного оформлення працівниками митниці були здійснені необхідні процедури щодо прийняття митної декларації до оформлення шляхом поставлення відбитка штампа «Під митним контролем» та здійснено митний контроль, який включає перевірку правильності класифікації та кодування товарів (згідно з поданими документами) та перевірку правильності нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) застосування пільг у їх сплаті відповідно до законодавства. Під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача не було зауважень до поданої позивачем митної декларації від 15.09.2015 №206020000/2015/400590. Відповідач підтвердив правильність та достовірність заповненої митної декларації, що стверджується завершальною стадією митного оформлення - проставленням відбитка печатки. Митна декларація була подана для контролю правильності заповнення та повноти сплати митних зборів і податків відповідальній посадовій особі відповідача. Посадова особа відповідача - інспектор, здійснив перевірку факту та повноти і правильності сплати митних зборів і податків, про що зазначив у митній декларації відповідним штампом «сплачено» та особистим підписом особи, яка здійснила перевірку повноти і правильності сплати митних зборів і податків. Своїм правом на відмову у митному оформленні товару, у зв'язку з виявленими невідповідностями (якщо вони мали місце) не скористалась.

За таких обставин, митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу, що пп.215.3.5 п.215.3 ст.215 ПК України визначено застосування коефіцієнта 40 до ставки акцизного податку для транспортних засобів, що використовувалися з 5 до 8 років та відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД.

Звідси, оподаткування спірного вантажного автомобіля слід проводити за ставкою акцизного податку 0,8 євро/см.куб., як для вантажного автомобіля, що використовувався від 5 до 8 років (0,8 = 0,02 х 40).

Таким чином, склад податкових правопорушень, покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, доводиться податковим органом з посиланням на неправильне декларування позивачем строку експлуатації розмитненого автомобіля, який на момент митного оформлення сягав понад 5 років.

Підставою такого висновку стала інформація, отримана від митних органів ФРН, про ймовірне підроблення даних про дати першої реєстрації в транзитних реєстраційних документах транспортних засобів, серед яких, вказано автомобіль, розмитнений позивачем15.09.2015, яка відхилена апеляційним судом як така, що впливає на визначення строку попередньої експлуатації автомобілю.

Склад правопорушення, передбаченого пп.215.3.52 п.215.3 ст.215, абз.1, 3 пп.214.1.2 п.214.1 ст.214 ПК України, полягає у неправильному визначенні грошового зобов'язання з акцизного податку та ПДВ при ввезенні на митну територію України моторних транспортних засобів для перевезення вантажів.

Системне тлумачення норм пп.215.3.52 п.215.3 ст.215, абз.1, 3 пп.214.1.2 п.214.1 ст.214 ПК України дозволяє прийти до висновку, що розмір акцизного податку та ПДВ, які нараховуються при митному оформленні вантажних моторних транспортних засобів на митну територію України, визначається з урахуванням задекларованої митної вартості і коду товару згідно з УКТ ЗЕД, а також строку попередньої експлуатації, встановлених на підставі документів, поданих до митного оформлення.

Оцінюючи обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суму акцизного податку, виходячи із строку попередньої експлуатації такого автомобіля, встановленого на підставі первинних реєстраційних документів. Відтак, позивачем виконані митні і податкові зобов'язання під час здійснення митних процедур.

Сума ПДВ з товарів, ввезених на митну територію України, визначається на підставі положень п.190.1 ст.190 ПК України, з урахуванням розміру нарахованого і включеного до вартості товару акцизного податку. Відтак, збільшення грошового зобов'язання з ПДВ можливе за умови доведення податковим органом факту неправильного визначення акцизного податку.

Виходячи із змісту ч.6 ст.69 МК України, донарахування сум податкових зобов'язань після завершення процедури митного оформлення товарів, можливо виключно у разі умисного подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформацій під час митного оформлення.

Апеляційний суд констатує недоведеність відповідачем наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень і, як наслідок, безпідставне збільшення грошових зобов'язань з акцизного податку та податку на додану вартість.

З огляду на матеріали даної адміністративної справи, суд вважає, що позивачем доведено його добросовісність під час ввезення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів двигуна 2 143 см. куб., на територію України та здійснення його митного оформлення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд прийшов до переконання про те, що у Головного управління ДФС в Івано-Франківській області не було правових підстав для збільшення сум грошових зобов'язань ОСОБА_3 зі сплати акцизного податку та з податку на додану вартість за ввезений на митну територію України транспортний засіб, а тому податкові повідомлення-рішення від 27.07.2017 № та від 28.07.2017 № були прийняті відповідачем протиправно і підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує в порядку сформовану правову позицію Верховного Суду по аналогічній категорії справ, яка викладена в постанові від 03.04.2018 у справі №К/9901/593/17, учасником якої є Головне управління ДФС України в Івано-Франківській області.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги позивача являються підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Окрім цього, відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України). Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200 грн.

Керуючись: ч.3 ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвокатів Зоренка Олексія Володимировича та Винника Юрія Григоровича, діючих за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2017 року скасувати та прийняти нове, яким позов ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 27.07.2017 року та № від 28.07.2017 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 27.07.2017 № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 28.07.2017 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_3 3200 (три тисячі двісті) гривень сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 11 травня 2018 року.