Справа № 758/12791/17
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (надалі ЦОУ ПФУ в м.Києві) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо призначення пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови їй в призначенні пенсії державного службовця; зобов'язати відповідача зарахувати позивачу, до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, стажу державної служби за період часу: з 26.06.1992 р. по 08.02.1995 р. - час проходження військової служби в ЗСУ, з 08.02.1995 р. по 24.04.2008 р. - час проходження військової служби на посадах офіцерського складу СБ України; з 17.07.2006 р. по 24.04.2008 р. та з 25.04.2008 р. по 06.09.2016 р. - на посаді головного спеціаліста.Позов мотивний тим, щоз 14.03.2017 р. перебуває на обліку у ЦОУ ПФУ в м.Києві, та одержує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В серпні 2017 року звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу». Листом від 15.09.2017року № 52924/06 в призначенні пенсії відмовлено. Підставою для відмови у призначенні пенсії зазначено відсутність стажу державного службовця. Разом з тим, позивач у період з 26 червня 1992року по 08 лютого 1995року проходила службу у Збройних Силах України; з 08 лютого 1995 року по 24 квітня 2008року проходила військову службу на посадах офіцерського складу СБУ; з 17 липня 2006року по 24 квітня 2008року та з 25.04.2008року по 06.09.2016року працювала на державній службі на посаді головного спеціаліста Служби Безпеки України.Але, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві період проходження військової служби у Збройних Силах з 26 червня 1992 року по 24 квітня 2008 року до стажу, якій надає право на призначення пенсії відповідно Закону України «Про державну службу» не зарахував. Стверджує, що дії відповідача суперечать Закону України «Про державну службу» від 15.10.2016 року №889-VIII, зокрема, статті 46, Постанові Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229 про Порядок та механізм обчислення стажу державної служби, де прямо зазначено, що до стажу державного службовця зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання; а також статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV,рішенням Конституційного суду України.

Представник позивача до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Через канцелярію суду подали заперечення на позов, де зазначили, що ст. 46 Закону №889- VIII та Порядок не застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію відповідно до ст..37 Закону України №3723- XII. Вказують, що до стажу державної служби позивача, що дає право на призначення пенсії за Законом №889- VIII, не можна зарахувати період проходження військової служби з 26 червня 1992 року по 24 квітня 2008 року. Зазначають, що на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за Законом №889- VIII, позивачем відпрацьовано тільки близько 8 років та 6 днів, а тому права на призначення пенсії як державному службовцю, не має.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані у справі докази, дійшов таких висновків.

Стаття 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (у тому числі, державні службовці, військовослужбовці).

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон України № 889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Положеннями ч.1 статті 46 зазначеного Закону визначено, що стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Пунктом 7 частини 2 статті 46 зазначеного Закону визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до ч. 3 статті 46 зазначеного Закону порядок обчислення стажу державної служби затверджується Кабінетом Міністрів України.

На виконання Закону України № 889-VIII Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229 затверджений Порядок та механізм обчислення стажу державної служби.Зазначеним нормативним актом встановлено, що:«2. Обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.3. Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, тощо).За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж державної служби обчислюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.4. Стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон).До стажу державної служби зараховуються:час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону;час перебування на посаді народного депутата України;час перебування на посадах працівників дипломатичної служби;час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування";час перебування на посадах суддів;час перебування на посадах прокурорів;

час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання;»

З наданих документів вбачається, що у період з 26 червня 1992 року по грудень 08 лютого 1995року р. позивач проходила службу у Збройних Силах; з 08 лютого 1995року по 24 квітня 2008року проходила військову службу на посадах офіцерського складу у СБ України (запис № 26 трудової книжки).

Загальна вислуга на час звільнення Позивача з військової служби складала 15 років 9 місяців 28 днів.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, час її проходження зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Наданими документами підтверджено, що позивач проходив військову службу, відповідно мав військове звання, а тому стаж цієї служби зараховується до стажу державної служби.

Посилання відповідача, що оскільки ч. 1 ст. 46 Закону України «Про державну службу» визначає, що стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, то стаж державної служби визначений за правилами ст. 46 та Порядку визначає лише право на відпустку та надбавку за вислугу років, є помилковим. Наведена норма ч. 1 ст. 46 лише встановлює право державного службовця отримувати надбавку та відпустку з урахуванням стажу. А ч.2 ст. 46 Закону України «Про державну службу» та вказаний Порядок визначає загальні правила обчислення стажу державної служби, а не виключно для надбавки та відпустки .

Крім того, у період з 25.04.2008 р. по 06.08.2016 року позивач обіймала посаду державного службовця у СБ України. 25.04.2008року їй присвоєно 11 ранг державного службовця ( запис 27 трудової книжки); 28.02.2010року - присвоєно 10 ранг державного службовця (запис трудової книжки 29); 05.06.2012року - присвоєно 9 ранг державного службовця ( запис трудової книжки 30); 06.08.2016року - присвоєно 5 ранг державного службовця ( запис трудової книжки 31).

Комісією управління спеціального зв'язку Служби Безпеки України від 03 грудня 2009року увесь час проходження позивачем військової служби у Збройних Силах України обчислений стаж державної служби складає 17 років 05 місяців 05 днів та зарахований до стажу державного службовця, що відповідало п.3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженої Постановою КМУ від 03.05.1994 року №283, який був чинним на той час (п.3. «До стажу державної служби включається також: час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях (абзац п'ятий пункту 3 в редакції Постанови КМ №2044») (протокол № 135).

Посаду, яку обіймала позивач з 17.07.2006року по 06.09.2016 року головного спеціаліста шостого сектору управління спеціального зв'язку Служби Безпеки України зараховується до стажу державної служби відповідно до п. 10 Прикінцевих положень якого державні службовці, які на день чинності цього Закону,займають посади державних службовців та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.. 25 Закону України «Про державну службу» ( в редакції від 16.12.1993р. № 3723) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Викладені обставини підтверджуються даними військового квитка про проходження військової служби Позивача, копією трудової книжки; протоколом № 135 від 03.12.2009року та довідкою управління роботи з особовим складом СБУ № 11/6-4158 від 02.11.2016 року.

Положеннями ст. 22 Конституції України визначено, що права і свободи громадян гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004).

Так, у зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 року зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Отже, період проходження позивачем служби у Збройних Силах належить зарахуванню до стажу державної служби.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови позивачу у призначенні пенсії відповідно Закону України «Про державну службу» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Положеннями розділу ХI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.»

Матеріалами справи встановлено, що листом від 15.09.2017року № 52924/06 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у призначенні пенсії державного службовця через не зарахування до стажу державної служби періодів ОСОБА_1 з 26.06.1992 р. по 08.02.1995 р. - час проходження військової служби в Збройних Силах України, з 08.02.1995 р. по 24.04.2008 р. - час проходження військової служби на посадах офіцерського складу Служби Безпеки України; з 17.07.2006 р. по 24.04.2008 р. та з 25.04.2008 р. по 06.09.2016 р. -час перебування на державній службі на посаді головного спеціаліста.

Із довідки фінансово-економічного управління Служби Безпеки України за № 21/2/2-6263 від 26.10.2016року вбачається, що позивачу виплачувалася надбавка за вислугою років (за стаж років на державній службі) 24 роки в розмірі 50% посадового окладу.

Відповідно до пункту 2 Порядку призначення пенсій деяким категоріям працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 14.09.2016 року №622, передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3 723-XII «Про державну службу» (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-УІІІ «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають жінки, які досягли віку 55 роки.

Пунктом 4 Порядку визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому:посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року;середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р., як за повний місяць;матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п'ятому цього пункту виплат, визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 p., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Отже, виходячи із норм чинного законодавства, враховуючи вік та стаж державного службовця (понад 20 років) позивача на день звернення із заявою до відповідача про перевід пенсії з виду на вид (з пенсії за віком на пенсію державного службовця) від 15.09.2017 року, довідку про заробітну плату працюючого державного службовця на посаді, яку обіймала позивач, суд вважає, що у останньої існують підстави для призначення їй пенсії державного службовця.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.08.1996 року № 912 обчислення стажу державної служби належить до компетенції кадрової служби державного органу,- з яким державний службовець перебував у трудових відносинах. Кадрова служба у кожному конкретному випадку на підставі чинного законодавства, вивчення записів трудової книжки, відповідних довідок чи архівних документів має самостійно прийняти рішення щодо зарахування окремих періодів роботи до стажу державної служби.

Так, відповідно до запису трудової книжки № 32 від 09.06.2016 року, позивач припинила державну службу за п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» та була звільнена з роботи відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби", позивачу було встановлено надбавку за вислугу років в розмірі 50% до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг, яку виплачували за період перебування на займаній посаді.

Аналізуючи вищенаведені факти, суд вважає, що рішення відповідача від 15вересня 2017 року про відмову у зарахуванні стажу державної служби з 26.06.1992 р. по 08.02.1995 р. - час проходження військової служби в ЗСУ, з 08.02.1995 р. по 24.04.2008 р. - час проходження військової служби на посадах офіцерського складу СБ України; з 17.07.2006 р. по 24.04.2008 р. та з 25.04.2008 р. по 06.09.2016 р. - на посаді головного спеціаліста та відмову у призначенні пенсії державного службовця, згідно Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, слід визнати протиправними, зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 26.06.1992 р. по 08.02.1995 р. - час проходження військової служби в ЗСУ, з 08.02.1995 р. по 24.04.2008 р. - час проходження військової служби на посадах офіцерського складу СБ України; з 17.07.2006 р. по 24.04.2008 р. та з 25.04.2008 р. по 06.09.2016 р. - на посаді головного спеціаліста рік до стажу державної служби та призначити ій пенсію державного службовця із 15.09.2017 року відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 р.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки є обґрунтованими і заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, ст.2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», Закону України «Про державну службу», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.11, 18, 71, 86, 158, 163, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо призначення пенсії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві шодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відмови в зарахуванні до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, стажу державної служби за період часу: з 26.06.1992 р. по 08.02.1995 р. - час проходження військової служби в ЗСУ, з 08.02.1995 р. по 24.04.2008 р. - час проходження військової служби на посадах офіцерського складу СБ України; з 17.07.2006 р. по 24.04.2008 р. та з 25.04.2008 р. по 06.09.2016 р. - на посаді головного спеціаліста.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, стажу державної служби за період часу: з 26.06.1992 р. по 08.02.1995 р. - час проходження військової служби в ЗСУ, з 08.02.1995 р. по 24.04.2008 р. - час проходження військової служби на посадах офіцерського складу СБ України; з 17.07.2006 р. по 24.04.2008 р. та з 25.04.2008 р. по 06.09.2016 р. - на посаді головного спеціаліста.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію державного службовця.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному тексті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова