Справа № 804/608/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2018 року справа № 804/608/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року (головуючий суддя Єфанова О.В.)

у справі № 804/608/18

за позовом державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова»

до Чечелівского відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

третя особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі

про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» звернулося до суду з адміністративним позовом до Чечелівского відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за участю третьої особи - Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, в якому просив скасувати постанову державного виконавця заступника начальника відділу Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кулеби Віри Олександрівни про відкриття виконавчого провадження №55448584 від 28 грудня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55448584 від 28 грудня 2017 року, оскільки строк виконання винесеної Дніпропетровським окружним адміністративним судом постанови від 04.08.2017 у справі № 804/3973/17 про стягнення з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» на користь Правобережного об'єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та Списком №2 за квітень 2017 року в сумі 1037263,14 грн., ще не настав у зв'язку з відстроченням стягнення до 01.05.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено за відсутністю правових підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з відстроченням виконання судового рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким позовні вимоги задовольнити. Позивач зазначає, що судом не прийнято до уваги, що строк виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 у справі № 804/3973/17 ще не настав у зв'язку з відстроченням до 01.05.2019, тому строк пред'явлення виконавчого документу ще не наступив, отже у відповідача ще не було підстав виносити постанови від 28.12.2017 ВП № 55448584 про відкриття виконавчого провадження та про зупинення вчинення виконавчих дій. На цей час підприємство самостійно та в добровільному порядку виконує вказане судове рішення. Крім того, суд не врахував, що відповідно до п.8 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 у справі № 804/3973/17, яка набрала законної сили, задоволено пред'явлений Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі до Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» адміністративний позов.

Стягнуто з ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком №1 та Списком № 2 за квітень 2017 року в сумі 1037263,14 грн.

Означеною постановою суду відстрочено до 01.05.2019 стягнення з ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за Списком №1 та Списком № 2 за квітень 2017 року в сумі 1037263,14 грн.

27.12.2017 до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на примусове виконання надійшов виконавчий лист Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 804/3973/17 від 10.10.2017 про стягнення з ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком №1 та Списком № 2 за квітень 2017 року в сумі 1037263,14 грн.

Одночасно у виконавчому листі зазначено: відстрочити до 01.05.2019 стягнення з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за Списком №1 та Списком № 2 за квітень 2017 року в сумі 1037263,14 грн.

28.12.2017 заступником начальника відділу Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №55448584 з примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 804/3973/17 від 10.10.2017.

Цією ж постановою державним виконавцем, виходячи з положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», п.3-п.4 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язано боржника за виконавчим провадження (позивача у даній справі) надати у 5-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника до Чечелівського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Попереджено боржника про відповідальність згідно норм чинного законодавства у разі неподання у зазначені строки до відділу ДВС декларацію про доходи та майно боржника або внесення до декларації завідомо неправдивих відомостей.

Стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 103726,31 грн.

28.12.2017 у зв'язку з тим, що на примусовому виконанні у відділу перебуває зведене виконавче провадження щодо одного і того боржника винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 52999487.

28.12.2017, керуючись п. 6 ч.1 ст. 34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження», заступником начальника Кулебою В.О. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у зв'язку з наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення до 01.05.2019.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність винесеної відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження №55448584 від 28.12.2017.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідноч.2 ст.14 КАС України в редакції, що діяла на час прийняття судового рішення від 04.08.2017, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст.263 КАС за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За правилами ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Аналогічна норма міститься також в ст.372 КАС України в редакції з 15.12.2017.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (ч.3 ст.373 КАС України ).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 2 квітня 2012 року.

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Вимоги до виконавчого документа встановлені статтею 4 Закону № 1404-VIII, зокрема, в частині 1 цієї статті наведені реквізити та відомості, що зазначаються у виконавчому документі. Частина 4 статті 4 Закону № 1404-VIII, на яку посилається відповідач, містить перелік підстав, за наявності яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

Частиною 5 статті 26 вказаного Закону встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виходячи з наведених норм, виконавець на стадії прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження, зокрема, з'ясовує, чи відповідає виконавчий документ вимогам, передбаченим ст.4 вказаного Закону, чи дотриманий встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За правилами ч.1 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч.2 ст.12 Закону).

Відповідно до ч.4 ст.12 Закону № 1404-VIII строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред'явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

При цьому під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом.

За результатами аналізу наведених правових норм в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що у разі наявної на час пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання відстрочки виконання судового рішення у адміністративній справі виконавче провадження не відкривається і відповідні дії не проводяться, оскільки момент їх здійснення відстрочений на певний строк, до спливу якого будь-які процесуальні виконавчі дії не можуть бути проведені взагалі.

Як встановлено вище, судом у законодавчо визначеному порядку надано відстрочку виконання постанови від 04.08.2017 у адміністративній справі №804/3973/17 до 01.05.2019, тобто на момент відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови ВП №55448584 - 28.12.2017, відстрочка виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 у справі №804/3973/17 не закінчилась.

Приймаючи до уваги, що відкриття виконавчого провадження в силу ст.26 Закону № 1404-VIII здійснюється на підставі виконавчого документа, а в даному випадку виданий судом виконавчий лист підлягає виконанню із спливом певного строку у зв'язку з відстроченням виконання судового рішення до 01.05.2019, апеляційний суд погоджується з позивачем, що станом на 28.12.2017 строк виконання судового рішення ще не настав, відповідно, строк пред'явлення виконавчого документа ще не наступив, тобто відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження із зобов'язанням позивача (як боржника у виконавчому провадженні) виконувати певні дії та сплачувати виконавчий збір.

Таким чином, винесення постанови ВП №55448584 від 28.12.2017 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 804/3973/17, виданого 10.10.2017 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, в момент наявної відстрочки виконання судового рішення є передчасним та неправомірним, оскільки строк виконання цього рішення не настав.

Стосовно зробленого судом першої інстанції з посиланням на положення ч.4 ст.4 Закону № 1404-VIII висновку про відсутність підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання у зв'язку з відстроченням виконання судового рішення, апеляційний суд вважає такий висновок помилковим.

Як зазначено вище, стаття 4 Закону № 1404-VIII визначає вимоги до виконавчого документа, а частина 4 цієї статті - перелік підстав, за наявності яких виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття.

В той же час, відстрочка, надана судом, складає зміст виконавчого документа і не є ні вимогою, недоліком чи невідповідністю, у разі наявності яких державний виконавець може повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, а є виключним процесуальним інструментом, який застосовується судом (як безпосередньо в рішенні суду, так й окремою ухвалою в процесі виконання рішення) у виконавчому документі за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Також слід враховувати, що надання судом відстрочки виконання рішення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII має наслідком як повернення виконавчого документу стягувачу, так і зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, на застосуванні якого наполягає позивач, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася.

Згідно ж правовій нормі в п. 6 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», фактично застосованій відповідачем, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

При цьому, наведена норма п. 8 ч. 1 ст.37 Закону № 1404-VIII не містить конкретного визначення, на якій стадії виконавчого провадження (перед відкриттям виконавчого провадження чи під час його проведення) державному виконавцю її слід застосовувати, в той час як п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону № 1404-VIII застосовується виключно у разі надходження до державного виконавця відомостей про відстрочку виконання рішення після відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку при вирішенні питання про прийняття до виконання виконавчого листа №804/3973/17, в якому встановлено відстрочення виконання судового рішення до 01.05.2019, державному виконавцю слід керуватись саме п. 8 ч. 1 ст.37 Закону № 1404-VIII.

Апеляційний суд вважає помилковим доводи відповідача про наявність всіх підстав для відкриття виконавчого провадження, яке в подальшому на підставі п. 6 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» було зупинено.

Такі дії відповідача були б правомірними, якщо виконавче провадження було відкрите за відсутності відстрочення виконання судового рішення, але в подальшому така відстрочка була б надана судом, що зумовило б зупинення виконавчого провадження. Проте, в даному випадку відсутні підстави, за яких взагалі можливе існування як такого виконавчого провадження.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 28.12.2017 про відкриття виконавчого провадження ВП №55448584 від 28.12.2017 з примусового виконання виконавчого листа № 804/3973/17, виданого 10.10.2017 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, є протиправною, підлягає скасуванню.

Апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову. Судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Стосовно розподілу сплачених позивачем судових витрат, за правилами ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено факт сплати позивачем судового збору в розмірі 1762 грн. - за подання адміністративного позову (платіжне доручення від 06.02.2018 № 308 - а.с.26), в розмірі 2643 грн. - за подання апеляційної скарги (платіжні доручення від 26.02.2018 № 571 на суму 1762 грн., від 04.04.2018 № 1015 на суму 881 грн.).

Отже, загальний розмір документально підтверджених витрат позивача - судового збору становить 4405 грн., який відповідно до наведеної вище норми ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - відповідача Чечелівского відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Керуючись ст.139, ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі № 804/608/18 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця заступника начальника відділу Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кулеби Віри Олександрівни про відкриття виконавчого провадження №55448584 від 28 грудня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чечелівского відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» судові витрати в розмірі 4405,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко