Справа № 686/4297/18
Суддя: Чевилюк З. А.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4297/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому адміністративну справу №686/4297/18 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, поліцейського роти №1 Батальйону УПП в Хмельницькій області рядового поліції Кізюн Андрія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач пред'явив адміністративний позов до відповідача про скасування постанови серія БР №503950 від 10.02.2018 року про адміністративне правопорушення за ч.2. ст.122 КУпАП здійснення обгону ближче ніж 100 м перед пішохідним переходом поза населенним пунктом. Вважаючи, що його права порушені у зв'язку з недотриманням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач інспектор роти №1 батальйону УПП у Хмельницькій області Кізюн А.М. надав суду письмовий відзив, в якому позов заперечив та просив відмовити у його задоволені. Департамент патрульної поліції направив в судове засідання представника, який позов заперечив та зауважив про відсутність порушень при оформленні постанови від 10.02.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за обгін відповідно ч.2. ст..122 КУпАП.

В судовому засіданні оглянуто відеозапис з автодороги Н-03 Житомир -Чернівці, 213 км від 10.02.2018 року за участі ОСОБА_2

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає підставним відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 10 лютого 2018 року поліцейський роти№1 Батальйону УПП в Хмельницькій області рядовим поліції Кізюн А.М. винесено постанову про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивач притягується до адміністративної відповідальності за ч.2. ст.122КУпАП(обгін ближче 100 мм перед пішохідним переходом поза населеним пунктом) з накладенням штрафу в розмірі 425гривень.

Позивач просив суд скасувати постанову серії БР №503950 від 10.02.2018 як незаконну, оскільки справу розглянуто за місцем вчинення, а не на місці вчинення, що не є тотожними поняттями.

Відповідачі заперечили заявлений позов. Вказали, що позивач порушив Правила дорожнього руху п.14.6 «в», здійснивши обгін ближче ніж за 100 м перед пішохідним переходом поза населеним пунктом.

При відтворенні відеофіксації адміністративного правопорушення зафіксовано факт обгону на автодорозі Н-03 Житомир -Чернівці, 213 км від 10.02.2018 року за участі автомобіля ОСОБА_2 ближче ніж 100 м перед пішохідним переходом поза населенним пунктом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оскільки позивачем на думку відповідача було вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Саме на це і звертає увагу Конституційний суд України у вказаному рішенні та зазначає, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Тобто, законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчиненняадміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчиненняза результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Підсумовуючи наведене слід дійти висновку, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними та неаргументованими, оскільки позивач помилково тлумачить рішення Конституційного суду України на свою користь.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року, 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст. 258 КУпАП внесені зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). Частиною 5 ст. 258 КУпАПне передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме: фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, слід дійти висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що позов в частині скасування постанови БР №503950 від 10.02.2018 щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу - задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 77, 243, 244, 245, 246 КАС України, ст. 251 КУпАП, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2(АДРЕСА_1) до Департаменту патрульної поліції у Хмельницькій області(м.Київ, вул.Ф.Ернста 3), поліцейського роти №1 Батальйону УПП в Хмельницькій області рядового поліції Кізюн Андрія Миколайовича (м.Хмельницький, пров.Коцюбинського 35/2) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №503950 від 10.02.2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд в 10-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення.

Суддя: