Справа № 640/3951/18
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 травня 2018 р. № 640/3951/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправним рішення та зобов'язання призначити пенсію за віком, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61195 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов.,м. Харків,61022 , ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова №9 від 23.01.2018 р. щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, як батьку дитини інваліда;

- зобов'язати Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як батьку дитини - інваліда з 28.12.2017 року;

- згідно ст.382 КАС України, зобов'язати відповідача протягом 10 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили подати письмовий звіт про його виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є батьком ОСОБА_2, який є інвалідом з дитинства. Позивач як батько, який виховував дитину-інваліда до шестирічного віку, відповідно до абзаців 4,5 п.3 розділу 15 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» набув право на дострокове призначення пенсії за віком після досягнення 55 років. Мати ОСОБА_3 і дружина позивача просила управління ПФУ надати право на призначення дострокової пенсії позивачу, як батьку дитини-інваліда. З відповідною заявою позивач звернувся до відповідача в грудні 2017 року. Однак у задоволенні його заяви про призначення дострокової пенсії позивачеві було відмовлено з тих підстав, що дружина позивача ОСОБА_3, мати дитини-інваліда, використала своє право на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року відповідачем було надано відзив у строк встановлений судом, в якому просив суд відмовити у задоволені позову, у зв'язку з тим що ОСОБА_3, мати дитини-інваліда, використала своє право на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон № 1058-IV, який набрав чинності 1січня 2004 року.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Умови призначення пенсій батькові дитини-інваліда визначено в абзаці п'ятому пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV. З часу прийняття Закону №1058-IV ці умови змінювалися.

Так, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (у редакції від 1 січня 2004 року) пунктом 5 Прикінцевих положень було передбачено, що у разі відсутності матері, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за п'ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

З 1 січня 2006 року Законом України від 3 листопада 2005 року № 3058-IV «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності, до абзацу п'ятого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV було внесено зміни, згідно з якими, за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за п'ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Отже, з 1 січня 2006 року матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Абзацами 4, 5 пункту 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не меншу 15 років страхового стажу.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Відповідно до витягу з рішення від 23.01.2048 року № 9, відповідачем не заперечуються обставини, щодо наявності у позивача відповідного страхового стажу (більше 30 років), досягнення відповідного віку (55 років) та здійснення позивачем виховання дитини-інваліда.

Дані обставини також підтверджуються копією паспорта позивача, його трудовою книжкою, довідкою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради від 01.03.2018 № 5589.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 08.09.1990 р. перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивача та його дружини народився син ОСОБА_2, даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3

Відповідно до медичної документації, а саме медичного висновку №25 від 23.08.2007 р. ОСОБА_2 встановлений діагноз атипичний аутизм. Дитини визнана інвалідом дитинства.

Згідно з медичного висновку №30 про дитину - інваліда віком до 18 років від 26.11.2013 року дитині позивача призначена підгрупа інвалідності "А".

Підставою для відмови у призначенні пенсії стала та обставина, що мати дитини інваліда ОСОБА_3 використала право на призначення пенсії (пенсія призначена за вислугу років з 24.04.2014 року) до досягнення віку, передбаченого статтею 26 Закону. Тому батько - ОСОБА_1 права на призначення дострокової пенсії за віком не має.

Разом з тим, судом встановлено, що своє право на отримання пенсії із підстав, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, мати дитини-інваліда не використала, надавши згоду на призначення пенсії з цих підстав своєму чоловікові батькові дитини-інваліда, який здійснював виховання останнього.

Абзацом 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначено спеціальне суб'єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства.

Аналогічний висновок, зазначений в постанові Верховного Суду України від 12.11.2013 № 21-373а13, а відтак, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, він має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Також, за висновками, наведеними в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 07.10.2009 року, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Таким чином, перевіривши підстави щодо відмови позивачу у призначені дострокової пенсії за віком як батьку, що здійснював виховання дитини-інваліда з дитинства, суд приходить до висновку, що відповідні дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають вищевказаним нормативним вимогам, а тому позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прохання позивача в частині зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення не є позовною вимогою і обов'язком суду, враховуючи положення ст. 382 КАС України.

Суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.257,258,262, 246, 255,295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправним рішення та зобов'язання призначити пенсію за віком - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова №9 від 23.01.2018 р. щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, як батьку дитини інваліда.

Зобов'язати Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як батьку дитини - інваліда з 28.12.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.05.2018 року.

Суддя О.М. Тітов