Справа № 807/1118/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/8188/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Рейті С.І.

час ухвалення рішення - не вказано,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - не вказано,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, яким просила визнати неправомірними дії Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та скасувати акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 15.02.2016 року про порушення земельного законодавства при виготовленні державного акту на право власності на землю ОСОБА_1

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відмовлено.

Постанова мотивована тим, що державна інспекція сільського господарства України через свої територіальні підрозділи здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності та має право проводити перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно ч.3 ст. 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах а органи, що реалізують політику у сфері земельних відносин, якою є на даний момент інспекція сільського господарства за межами населених пунктів.

В зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 отримала в спадок земельну ділянку згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВЕМ №651002 від 29.01.2007 року. 20.01.2010 року громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подано заяву начальнику Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, якою просять провести перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при наданні та оформленні громадянкою ОСОБА_1 земельної ділянки в ур. Луг, с. В. Бистрий, Міжгірського району за кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 0,0622. Вказаною заявою зазначено про те, що остання обмежила право на безперешкодне використання власної земельної ділянки, обмеживши використання земель загального користування. 15 лютого 2016 року за результатом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області було складено Акт такої перевірки, яким зафіксовано порушення вимоги ст.ст. 83, 198 Земельного кодексу України при розробці технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. На даний момент в системі центральних органів виконавчої влади України таким органом є Міністерство аграрної політики та продовольства України.

Згідно пункту 1.1 Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, чинного на момент винесення Акту перевірки, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України державний нагляд (контроль) з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства здійснюється Державною інспекцією сільського господарства України та її територіальними органами відповідно до статей 15-2 та 188 Земельного кодексу України, статей 5, 6, 9, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", статей 18-1 та 19 Закону України "Про охорону земель", пунктів 4, 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459, пунктів 4, 6 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 грудня 2011 року № 770, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2012 року за № 34/20347.

Відповідно до пп. 1 п. 3, пп. 1 п. 4 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459/2011, одним з основних завдань Держсільгоспінспекції України є реалізація державної політики у сферах здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

А відповідно до підпідпункту «а» підпункту 1 пункту 4 вказаного Положення Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням вимог земельного законодавства при набутті права власності на земельні ділянки за договорами купівлі-продажу, міни, дарування, застави та іншими цивільно-правовими угодами; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема, за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою.

Пунктом 5 цього Положення визначено, що Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що Державна інспекція сільського господарства України через свої територіальні підрозділи здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності та має право проводити перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 3.2 Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства однією з підстав для здійснення позапланового заходу (в даному випадку перевірки дотримання вимог земельного законодавства) є отримання заяв, скарг чи звернень фізичних та юридичних осіб, у яких міститься інформація про порушення суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства (із обов'язковим зазначенням суті порушення), що і мало місце у спірних правовідносинах.

Разом з тим, вищевказаний Порядок передбачає обов'язковість попереднього повідомлення лише про проведення планових заходів.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає безпідставними скарги позивача на факт неповідомлення його та сільської ради про проведення перевірки, виходячи з відсутності такого обов'язку у державного інспектора Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області.

Також суд погоджується з висновками суду першої інстанції про недоречність посилання позивача на порушення норм ст. 158 Земельного кодексу України, оскільки Держсільгоспінспекцією у Закарпатській області здійснено розгляд скарги про порушення норм земельного законодавства при виготовленні землевпорядної документації, а не земельний чи межовий спір, а тому норми згаданої статті в даному випадку не могли бути застосованими.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі № 807/1118/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький