Справа № 804/338/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року Справа № 804/338/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняУсенко Д.Ю.
представника позивача представника відповідача Руднєвої І.В. Гармаш І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Житниця» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -
09.01.2018 року Приватне підприємство «Житниця» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якій просить:
Позивач не погоджується із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями та вважає, що ці податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки вони ґрунтуються на Акті складеному із порушеннями Податкового законодавства, а висновки у Акті перевірки зроблені та відображені у податкових повідомленнях-рішеннях, є суперечливими та спростовуються доданими до позовної заяви документами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
29.01.2018 року, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у ньому.
07.02.2018 року, на адресу суду надійшла відповідь на відзив, а 01.03.2018 року, представником відповідача було подано заперечення до відповіді на відзив.
01.03.2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 15.03.2018 року об 09:00 год.
Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача проти позовної заяви заперечувала в повному обсязі та просила відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовна заяву та запереченнях до відповіді на відзив.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив відповідача, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом у справі встановлені такі факти та обставини.
За результатами перевірки відповідачем встановлено, що ПП «Житниця» придбало засоби захисту рослин на загальну суму 5841740,91 грн., в тому числі ПДВ 973623,48 грн. у наступних підприємств:
Відповідачем було перевірено інформацію з митних органів та інтернет-ресурсів і було встановлено, що виробниками товарів (засобів) які ПП «Житниця» придбало у вищевказаних контрагентів є підприємства іноземних держав, а товари є товарами імпортного походження та на території України не виробляються.
Перевіривши інформацію з ЄРПН, податковим органом було встановлено, що ТОВ «ЛЕГАЛ КОМЬЮНІКЕЙШН» та ТОВ «АГРОКОМПАКТ» зареєстрували податкові накладні без зазначення коду УКТ ЗЕД, який є обов'язковим реквізитом податкової накладної товару, ввезеного на митну територію України.
За наслідками перевірки складено акт № 9207/04-36-14-20/32653164 від 17.08.2017 року, відповідно до висновків якого встановлено порушення, зокрема:
- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого по деклараціях по спеціальному режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства занижено податок на додану вартість на загальну суму 708362 грн., у тому числі: за грудень 2015 року в сумі 2015 грн.; за листопад 2016 року в сумі 233947 грн.; за грудень 2016 року в сумі 472398 грн., та завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього в сумі 267278 грн., у тому числі: за грудень 2016 року в сумі 267278 грн..
- п. 66.4 ст. 66 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме до органів ДФС не надано інформацію про зміну осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи у 10-денний строк з дня виникнення таких змін.
Позивач частково не погодився з висновками зробленими в акті перевірки, а саме з порушенням п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та 11.09.2017 року за вих. № 14/09-17 направив заперечення на акт перевірки, на яке 03.10.2017 року, отримав відповідь листом від 29.09.2017 року, відповідно до якого у задоволенні заперечень відмовлено.
За результатами перевірки ГУ ДФС в Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
ПП «Житниця» не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, оскаржило їх до ДФС України, проте отримало рішення про результати розгляду скарги від 05.12.2017 року, відповідно до якого, фіскальний орган залишив скаргу без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.
Позивач, не погоджуючись з зазначеними рішеннями контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить їх скасувати.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень було порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме включення до складу податкового кредиту податкових накладних у яких відсутні коди з УКТ ЗЕД при придбанні товарів, ввезених на митну територію України.
За приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При цьому, за п.п. «і» абз. 2 п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, як зокрема код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1. цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.
Проте, у разі відсутності в зареєстрованих податкових накладних коду згідно з УКТ ЗЕД товарів, ввезених на митну територію України у покупця відсутнє право на включення таких операцій до податкового кредиту.
Перевіривши податкові накладні, які були складені за результатом господарських операцій із ТОВ «ЛЕГАЛ КОМЬЮНІКЕЙШН» та ТОВ «АГРОКОМПАКТ» № 357 від 20.12.2016 року, № 34 від 02.11.2016 року, № 129 від 26.12.2016 року, № 103 від 23.12.2016 року, № 305 від 18.10.2016 року, № 78 від 22.12.2016 року, № 95 від 04.11.2016 року, № 99 від 04.11.2016 року, № 2 від 01.11.2016 року, № 414 від 24.10.2016 року, №70 від 03.11.2016 року, № 97 від 04.11.2016 року, №33 від 02.11.2016 року, № 60 від 21.12.2016 року, № 381 від 21.10.2016 року, № 83 від 22.12.2016 року, № 280 від 17.10.2016 року, № 104 від 04.11.2016 року, № 102 від 04.11.2016 року, № 331 від 19.10.2016 року, № 68 від 03.11.2016 року, суд встановив, що зазначені податкові накладні, дійсно складені без зазначення обов'язкового реквізиту податкової накладної товару ввезеного на митну територію України - коду УКТ ЗЕД.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відтак, з урахуванням вищезазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника відповідача, суд дійшов висновку, що у задоволені позовної заяви Приватного підприємства «Житниця» необхідно відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єктам владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Проте, оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову повністю, судові витрати сплачені позивачем не стягуються за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст. 72, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 20 березня 2018 року.
Суддя В.В. Горбалінський