Справа № 635/1591/18
Суддя: Ільїна Г. І.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/1591/2018
Провадження № 2-а/635/74/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2018 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Ільїної Г.І.,

секретар судового засідання - Літінська Г.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, відповідач - інспектор патрульної поліції роти № 7 батальйону №3 УПП в Харківській області лейтенант поліції Босий Юрій Михайлович,

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 7 батальйону № 3 УПП в Харківській області лейтенант поліції Босий Юрій Михайлович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 891740 від 07 березня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначає, що 07 березня 2018 року о 21 годині 08 хвилин, під час керування автомобілем TOYOTA CARINA E 2.0, державний номер НОМЕР_1, на 29-ому кілометрі автодороги М-18 його було зупинено інспектором патрульної поліції Босим Ю.М. та відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (керування транспортним засобом із вимкнутими фарами ближнього світла в темний час доби) та накладено штраф у розмірі 425 грн.

З оскаржуваною постановою позивач не згоден, оскільки інспектор поліції Босий Ю.М. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений у статтях 278-279 КУпАП.

Заперечення на адміністративний позов від відповідачів у встановлений законом строк і порядок до суду не надходили.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

07 березня 2018 року інспектором роти № 7 батальйону № 3 УПП у Харківській області лейтенантом поліції Босим Ю.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 891740 (а.с. 6), згідно з якою 07.03.2018 о 21 годині 08 хвилин на 29-ому кілометрі автодороги М-18, ОСОБА_1, керував автомобілем TOYOTA CARINA E 2.0, державний номер НОМЕР_1, із вимкнутими фарами ближнього світла в темний час доби.

Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення водіями правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Аналіз положень ПДР свідчить про те, що денні ходові вогні - це зовнішні світлові прилади. Вони є попереджувальним сигналом. Правила користування зовнішніми світловими приладами передбачено розділом 19 ПДР.

Відповідно до п. п. «а» п. 19.1. ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак доказів, зібраних працівниками поліції у встановленому законом порядку, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, не було пред'явлено ані під час складання постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 891740 від 07 березня 2018 року, ані під час розгляду зазначеної адміністративної справи.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Крім того, позивачем було зазначено, що в порушення ст. ст. 268, 280 КУпАП при складанні вищезазначеної постанови, інспектором поліції не було надано ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі його правами, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, також не відбирались письмові пояснення та не з'ясовувались обставини, що могли б пом'якшити відповідальність ОСОБА_1

Наведене вище свідчить про те, що під час винесення постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об'єктивний та справедливий розгляд справи.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24 червня 1988 року № 6 розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги статтей 268, 278, 279, 280, 283 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії інспектора роти 7 батальйону 3 УПП у Харківській області лейтенанта поліції Босого Ю.М. на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з пунктом другим частини третьої вищенаведеної статті КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі вищевикладеного, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектор патрульної поліції роти № 7 батальйону №3 УПП в Харківській області лейтенант поліції Босий Юрій Михайлович від 07 березня 2018 року серії БР № 891740 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання - АДРЕСА_1.

Відповідач - інспектор роти № 7 батальйону № 3 УПП у Харківській області лейтенант поліції Босий Юрій Михайлович, адреса місця роботи: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Суддя Г.І. Ільїна