Справа № 812/322/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року справа №812/322/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Міронової Г.М., Ястребової Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року в адміністративній справі №812/322/18 (головуючий у 1 інстанції Петросян К.Є.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.12.2017 № про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 6243,80 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що за результатами камеральної перевірки податковий орган прийшов до висновку про порушення позивачем граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, визначеного п.п. 222.3.1 п.222.3 статті 222 ПК України.

На підставі ст. 126 ПК України за затримку на 1 календарний день сплати узгодженої суми грошового зобов'язання 62438,00 грн до позивача застосовано штраф у зазначеному розмірі.

Проте, обчисленню строків сплати податкового зобов'язання з акцизного податку передує обчислення дати граничного строку для подання податкової декларації з акцизного податку.

Податкова декларація акцизного податку за звітний (податковий) період квітня 2017 року подана позивачем до контролюючого органу 11.05.2017. Граничний термін подачі декларації акцизного податку припадає на 20 травня 2017 року, який є вихідним днем. Тому останнім днем граничного строку подання декларації акцизного податку за квітень 2017 року є 22.05.2017. Відповідно, десятий календарний день, що настає за 22 травня 2017 року (останній день відповідного граничного строку подання декларації) є 01.06.2017.

Акцизний податок сплачено позивачем 31.05.2017, тобто до збігу строку сплати суми даного податкового зобов'язання, визначеного ст.57 ПК України.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 18.12.2017 № про зобов'язання ТОВ «КВАРТАЛ 5» сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 6243,80 гривень.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Обгрунтування апеляційної скарги.

Декларація акцизного податку за квітень 2017 року фактично подана позивачем 11.05.2017, тобто у термін, встановлений п.215.3ст.215 ПК України не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду.

Тому є недоречним посилання позивача на норми п.49.20 ст.49 ПК України, оскільки дана норма не містить поняття «переноситься», а вжито термін «вважається», що на думку відповідача, не допускає жодних двозначних трактувань.

Окремої норми щодо перенесення граничного терміну сплати податкового зобов'язання з акцизного податку Податковим Кодексом України не передбачено.

За висновками податкового органу строк сплати узгодженого податкового зобов'язання позивача за квітень 2017 року настав 30.05.2017, а фактично позивачем сплачено акцизний податок 31.05.2017, тобто с порушенням строку.

Податковий кодекс України, який регулює спірні правовідносини не передбачає перенесення граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ТОВ «КВАРТАЛ 5» зареєстровано в якості юридичної особи Тернопільською міськрадою 07.10.2013 за № 0009184, місцезнаходження: 46400, м. Тернопіль, вул. Д.Лукяновича, буд. 1.

Основним видом діяльності ТОВ «КВАРТАЛ 5» є 74.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (а.с.93-95).

22.11.2017 ГУ ДФС у Луганській області на підставі п.20.1.4 ст.20 розділу І ПК України та у порядку ст.76 розділу ІІ ПК України проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати до бюджету акцизного податку за звітний податковий період квітень 2017 року, задекларованих у декларації акцизного податку ТОВ «КВАРТАЛ 5», за результатами якої складно акт за № 000144/12-32-40-03/38926278 (а.с.9-12).

За висновками акту камеральної перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог п.57.1ст.57 розділу ІІ, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 розділу І, п.п.222.3.1 п.222.3 ст.222 розділу VІ ПК України, а саме несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку за квітень 2017 року у сумі 62438 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення, яким до ТОВ «КВАРТАЛ 5» на підставі ст.126 ПК України за затримку на 1 календарний день сплати узгодженої суми грошового зобов'язання застосовано штраф у розмірі 10% в сумі 6243,80 грн (а.с.7-8).

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що у разі якщо останній день строку подання податкової декларації, передбачений підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України припадає на вихідний або святковий день, граничним строком подання такої декларації є перший після нього робочий день.

Тому початок перебігу встановленого пунктом 57.1 статті 57 ПК України десятиденного строку для сплати зазначеного у декларації податкового зобов'язання пов'язаний саме із таким робочим днем.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Оцінка суду.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 223.1 статті 223 ПК України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

На підставі пункту 223.2 статті 223 ПК України платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Як визначено пунктом 49.20 статті 49 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

На підставі абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас вказана норма не містить посилання конкретно на підпункт 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України щодо визначення строків подання податкової декларації, а містить лише загальне поняття - «граничний строк, передбачений цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом».

Натомість пункт 49.20 статті 49 ПК України чітко визначає, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

У вказаному пункті статті 49 ПК України немає поняття «переноситься», а вжито термін «вважається», що не допускає жодних двозначних трактувань.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Як визначає Європейська конвенція про обчислення строків (ETS № 76) від 16 травня 1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін «diesadquem» означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Таким чином, у разі якщо останній день строку подання податкової декларації, передбачений підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України припадає на вихідний або святковий день, граничним строком подання такої декларації є перший після нього робочий день.

Тому початок перебігу встановленого пунктом 57.1 статті 57 ПК України десятиденного строку для сплати зазначеного у декларації податкового зобов'язання пов'язаний саме із таким робочим днем.

Аналогічна правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 09.06.2015 по справі №21-18а15.

Матеріалами справи підтверджено, що 11.05.2017 позивач подав до податкового органу податкову декларацію з акцизного податку за звітний період - квітень 2017 року, якою позивачем задекларовано до сплати суму податку у розмірі 62438,00 грн.

Податкова декларація зареєстрована за реєстраційним номером документу згідно квитанції № 2 (а.с.13-24).

Таким чином, оскільки граничний термін подачі декларації з акцизного податку для позивача, передбачений підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті49 ПК України є 20 травня 2017 року, що припадає на вихідний день ( субота), граничним строком подання такої декларації є операційний (банківський) день, що настає за вихідним днем - 22 травня 2017 (понеділок), і саме від цієї дати розпочинається відлік десятиденного строку сплати узгодженого зобов'язання ТОВ «КВАРТАЛ 5».

Відповідно, десятий календарний день, що настає за 22 травня 2017 року (останній день відповідного граничного строку подання декларації) припадає на 01 червня 2017 року.

ТОВ «Квартал 5) сплатило акцизний податок з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в сумі 62438,00 грн платіжним дорученням №29486 від 31.05.2017, тобто в межах строку, встановленого пунктом 57.1 статті 57 ПК України.

На підставі викладеного доводи апелянта є неприйнятними, тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 18.12.2017 № про зобов'язання ТОВ «КВАРТАЛ 5» сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 6243,80 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено п.6 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року в адміністративній справі №812/322/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року в адміністративній справі №812/322/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 15 травня 2018 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 травня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Г.М. Міронова

Л.В. Ястребова