Справа № 2-а-494/10
Суддя: Скотар А. Ю.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-494/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2010 суддя Московського районного суду м. Харкова Скотар А.Ю. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги «дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус «Діти війни» і їй відповідно до діючого законодавства з першого січня 2006 року повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак у 2006-2007 роках їй така допомога не виплачувалась, в звязку з чим вона просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.01.2006 по 31.12.2007р.

Позивач позов просить розглянути за його відсутності.

Відповідач до суду не зявився, надав заперечення на позов та просив слухати справу за його відсутності.

У звязку із зазначеним, відповідно до вимог ч. 10 ст. 3 та ч. 3 ст. 122 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного: позивач має статус «Дитина війни», що підтверджується копію посвідчення та не заперечується відповідачем.

Враховуючи статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(далі Закон) має право на отримання державної соціальної допомоги, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 7 Закону передбачається, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 дію ст. 6 Закону на 2006 рік зупинено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006, який набрав чинності 15.03.2006, до ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 відповідного закону у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з комітетом Верховної ради України (ВРУ) з питань бюджету. Проте в 2006 році пільги, встановлені ст. 6 Закону запроваджені не були.

Закони України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року. Таким чином у відповідача не було підстав нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону, оскільки до 15.03.2006 дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Крім того, надаючи перевагу Законам України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 суд виходить с того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади Верховної ради України. Конституція не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмету правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Зазначене положення міститься в п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України (далі КСУ) від 03.10.1997 № 4-зп.

Виходячи з наведеного суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, які стосуються нарахування недоплаченої державної допомоги до пенсії за 2006 рік.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу донарахування до пенсії за 2007 рік суд вважає їх частково підлягаючими задоволенню.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено.

Рішенням КСУ від 09.07.2007 за № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік». Рішення КСУ є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КСУ рішення про їх неконституційність, тобто відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007, однак відповідних доплат до пенсії в 2007 році на користь позивача не робив.

За Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить: з 1-го квітня 406,00 грн., з 1-го жовтня 411,00 грн.

Таким чином, за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 позивач недоотримав підвищення до пенсії в розмірі 703,86 грн., а саме:

-за липень 2007 року 90,36 грн. (30% від 406,00 грн. становить 121,8 грн., вказана сума повинна була виплачена позивачеві за 31 день липня 2007 року. За 23 дні сума до виплати становить 90,36 грн.).

-за серпень-вересень 2007 року 243,6 грн. (121,8 грн. х 2 місяці).

-за жовтень-грудень 2007 року 369,9 грн. (30% від 411 грн. становить 123,3 грн. х 3 місяці).

Щодо доводів відповідача про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суд зазначає наступне.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював іншій розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч. 3 ст. 28 зазначеного закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд не вважає строк для звернення до суду позивачкою пропущеним, так як відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» строки давності на данні правовідносини не розповсюджуються.

Виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, суд вважає необхідним на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача по невиконанню приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування і отримання доплати до пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 122, 159-163, 167, 186 КАС України, ст.ст. 46, 64, 124, 152 Конституції України, ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в 2007 році підвищення до пенсії, передбаченого Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова здійснити перерахунок зазначеного підвищення з розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком та сплатити на користь позивача недоплачену суму підвищення за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Московського районного суду

м. Харкова А.Ю. Скотар