Справа № 806/534/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Житомир справа № 806/534/18

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі: судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним дії Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення з 01 липня 2015 року по 23 червня 2017 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 01 липня 2015 року по 23 червня 2017 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог указував, що всупереч вимогам Конституції України, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII, наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 20.05.2008 № 425 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", відповідачем у період з 01.07.2015 до 23.06.2017 не нараховувалась та не виплачувалась йому індексація грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відкрите судове засідання у справі призначено на 01 березня 2018 року.

В подальшому судовий розгляд справи було відкладено на 12.03.18 та 02.04.18.

01 березня 2018 року до суду надійшов відзив Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на адміністративний позов (а.с. 36-39). У відзиві відповідач просив адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення. При цьому заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначав, що позивачу індексація з липня 2015 року не нараховувалась, оскільки кошторисними призначеннями Державної прикордонної служби України з липня 2015 року та у 2016-2017 роках не передбачено виплату індексації грошових доходів персоналу. Кошти Житомирському прикордонному загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України для виплати індексації від розпорядника вищого рівня не надходили.

До суду прибув позивач, подав додаткові пояснення до адміністративного позову та клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Установлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України з 23 червня 2012 року по 23 червня 2017 року. В період проходження військової служби перебував на фінансовому забезпеченні в Житомирському прикордонному загоні Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Наказом Начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20 червня 2017 року № 260-ОС (а.с. 14) старшого лейтенанта ОСОБА_1 , старшого офіцера (старшого оперуповноваженого з організації оперативно - розшукової діяльності оперативно - розшукового відділу (з місцем дислокації н.п. Овруч), звільненого з військової служби в запас наказом начальника Північного регіонального управління від 08.06.2017 № 233-ОС за підпунктом "ї" (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контакту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону") пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", без права носіння військової форми одягу, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 23 червня 2017 року.

У липні 2017 року Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України листом № 30-875/0/2-17 (а.с. 17-18) повідомило ОСОБА_1 , зокрема, про те, що військовослужбовцям Державної прикордонної служби України індексація була нарахована та виплачена по червень 2015 року включено.

17 січня 2018 р. позивачем Начальнику Північного регіонального управління ДПСУ направлено заяву з вимогою провести розрахунок та виплату невиплаченої йому індексації заробітної плати (а.с. 19-20).

Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України, за результатами розгляду звернення від 17.01.18, запропоновано ОСОБА_1 звернутися до Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оскільки зазначена в запиті інформація знаходиться у фінансово - економічному відділі загону, про що направлено лист (а.с. 21).

За результатами розгляду звернення позивача, Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України листом від 15 лютого 2018 року № 17/11/44/32/Л-13 (а.с. 48) повідомив ОСОБА_1 , що йому за період з червня 2015 року по 23.06.2017 року нараховано та виплачено індексацію в сумі 1693,02 грн. Одночасно відповідачем указано, що кошторисні призначення Державної прикордонної служби України на 2016-2017 року не передбачали здійснення видатків на виплату індексації грошових доходів військовослужбовців.

Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно в період із 01.07.2015 по 23.06.2017 не нараховано та не виплачено йому індексацію грошового забезпечення, звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

У статті 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частиною 3 вказаної статті Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 р. N 425, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 р. за N 537/15228, індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Умови та порядок проведення індексації грошових доходів населення визначаються Законом України від 03.07.1991 № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення".

В силу приписів статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За змістом положень частини першої статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01.16) та 103 відсотка (із набранням чинності змін, внесених згідно із Законом України від 24.12.2015 р. N 911-VIII).

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 4 Закону № 1282-XII, обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ч.ч. 1, 2, 6 ст. 5 Закону № 1282-XII, підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно зі п. 4 Порядку, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Положеннями пункту 5 Порядку визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що заробітна плата підлягає обов`язковій індексації як державна соціальна гарантія, яка надається для підтримки населення в умовах зростання цін. Право на індексацію виникає тоді, коли індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком перевищить поріг індексації в 101 % - до 01.01.16 та в 103 % - після 01.01.16. У свою чергу обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації покладається на всі державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності.

Базовим вважається місяць прийняття на роботу або місяць підвищення заробітної плати. Індекс споживчих цін наростаючим підсумком починає розраховуватися у місяці, наступному за базовим (крім місяця прийняття на роботу).

Судом встановлено, що в період проходження позивачем військової служби та перебування на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) індексація його грошового забезпечення була нарахована та виплачена по 30 червня 2015 року включно. З 01 липня 2015 року по 23 червня 2017 року індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не проводилась. Вказане підтверджено довідкою щодо нарахування індексації грошового забезпечення № 144 від 12.03.18 (а.с. 49) та виписками з особової картки ОСОБА_1 з липня по грудень 2015 р., з січня по грудень 2016 року, з січня по червень 2017 року (а.с. 50-52).

При цьому суд наголошує, що право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 23 червня 2017 року відповідачем не заперечується.

Натомість Житомирський прикордонний загін указує, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача у спірний період не була проведена у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень Державної прикордонної служби України на видатки щодо виплати індексації грошових доходів військовослужбовців.

Суд вважає, що наведені посилання відповідача є протиправними, оскільки вони суперечать нормам Закону № 1282-XII та Порядку, зокрема п. 11, яким визначено, що додаткові витрати, пов`язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються.

Отже, в кошторисі доходів і видатків бюджетної установи, організації індексація заробітної плати відображається не як самостійна витрата, а в складі витрат на виплату заробітної плати.

Таким чином, аргумент відповідача щодо відсутності бюджетного фінансування не може бути підставою для не нарахування індексації заробітної плати та відмови у її виплаті позивачу, а також жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на її нарахування та виплату, що фактично є предметом спору у даній справі.

Разом з цим суд ураховує, що, згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року до 23 червня 2017 року є порушеним та має бути відновленим.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).

Всупереч наведеним нормам, відповідачем не доведено існування обставин, які б звільняли його від обов`язку проведення індексації грошового забезпечення позивача у період з 01 липня 2015 року до 23 червня 2017 року у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, а також ураховуючи обставини даної справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити шляхом визнання протиправними дій Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення з 01 липня 2015 року по 23 червня 2017 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 01 липня 2015 року по 23 червня 2017 року.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення з 01 липня 2015 року по 23 червня 2017 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення з 01 липня 2015 року по 23 червня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Є.Ю. Романченко