Справа № 804/2127/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року Справа № 804/2127/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ-15" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна,-
26.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ-15" (далі - ТОВ "ОПТТОРГ-15", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем в порушення норм податкового законодавства України сформовану податкову вимогу про сплату податкового боргу та складено рішення про опис майна у податкову заставу, що порушують його права та законні інтереси. Зокрема, позивач зазначив, що податковий борг виник на підставі рішення, яке є скасованим, отже у позивача відсутня несплачена узгоджена сума грошового зобов'язання, як наслідок, відсутній податковий борг.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на викладені у письмовому відзиві обставини.
На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено, що працівниками ГУ ДФС у Дніпропетровській області здійснено фактичну перевірку ТОВ "ОПТТОРГ-15" за адресою вул. Кольська, 9, на підставі ст. 19 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, у зв'язку з отриманням в установленому порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва , обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
В ході перевірки встановлені порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме - здійснення роздрібної торгівлі пива без одержання відповідної ліцензії. Про що складено акт №7969/04-36-40-03/39691520 від 26.07.2017 року та відповідно до абз. 4 п. 86.5 ст. 86 другий примірник акту надісланий за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна , 5-Д.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до ДФС України з відповідною скаргою від 16.08.2017.
Рішенням про результати розгляду скарги від 05.02.2018 за №3072/6/99-99-17-01-15 скарга залишена без задоволення, а податкова вимога - без змін.

Не погоджуючись із податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI.

Порядок оскарження рішень контролюючих органів регламентований статтею 56 Податкового кодексу України.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 Податкового кодексу України).

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (пункт 56.2статті 56 Податкового кодексу України/.

Відповідно до пункту 56.3статті 56 Податкового кодексу України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті44цьогоКодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку /пункт56.8статті56 Податкового кодексу України/.

Пунктом 56.9 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Позивач вважає, що ДФС України порушено вимоги пункту 56.8 статті 56 Податкового кодексу України в частині не надсилання на адресу позивача рішення протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги.

З матеріалів справи видно, що 07.08.2017 ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення №/04-36-40-03/39691520 згідно з яким до позивача застосовані фінансові санкції у сумі 17000,00 грн. відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Позивачем 17.08.2017 направлено, а ДФС України 29.08.2017 отримано скаргу ТОВ «Оптторг-15» на рішення №/04-36-40-03/39691520 від 07.08.2017.

Суд зазначає, що факт отримання ДФС України скарги позивача, саме - 29.08.2017 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи норми пунктів 56.8, 56.9 статті 56 Податкового кодексу України останній день для прийняття вмотивованого рішення або рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків та надіслання його платнику податку припадає на 18.09.2017.

Суд зазначає, що рішення про продовження строку розгляду скарги на рішення №/04-36-40-03/39691520 від 07.08.2017 ДФС України не приймалось та письмово не повідомляло платника податків.

Як свідчать матеріали справи, рішення № 20787/6/99-99-11-03-0125 від 18.09.2017 15.11.2017, яким залишено скаргу позивача без задоволення, а рішення №/04-36-40-03/39691520 від 07.08.2017 без змін, надіслано ТОВ "ОПТТОРГ-15" 16.11.2017, що підтверджується сторінкою з офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" у розділі "відстеження відправлень", тобто поза межами 20 денного строку визначеного пунктом 56.9 статті 56 Податкового кодексу України.

Таким чином, ДФС України рішення № 20787/6/99-99-11-03-0125 від 18.09.2017 про результати розгляду скарги ТОВ "ОПТТОРГ-15" надіслано з порушенням строку, визначеного положеннями статті 56 Податкового кодексу України, а отже скарга позивача на рішення №/04-36-40-03/39691520 від 07.08.2017, відповідно до приписів пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України вважається повністю задоволеною на користь платника податків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сума, визначена рішенням №/04-36-40-03/39691520 від 07.08.2017, яка зазначена в оскаржуваній податковій вимозі не являється податковим боргом, оскільки є неузгодженою.

За таких обставин, відповідачем протиправно винесено податкову вимогу про сплату податкового боргу у розмірі 17000,00 грн. без урахування всіх обставин, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Враховуючи те, що судом встановлено відсутність податкового боргу у позивача в сумі 17000,00 грн. та протиправність винесення податкової вимоги, суд вважає, що відповідач при винесенні рішення про опис майна у податкову заставу діяв з порушенням вимог податкового законодавства, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування, не довів правомірності власних рішень, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги ТОВ "ОПТТОРГ-15" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також суд вважає за необхідне, відповідно до вимог статті 139 КАС України, стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ-15" () судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. відповідно до платіжного доручення від 13.03.2018 №8075.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ-15" (вул. Телевізійна, 5Д, м. Кривий Ріг, 50086, ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49600, ) про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу форми "Ю" від 09.10.2017 №26189-17 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №26189-17/64 від 09.10.2017 про опис майна у податкову заставу.

Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ-15" () судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. відповідно до платіжного доручення від 13.03.2018 №8075.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський