Справа № 461/4000/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2018 року

Київ

справа №461/4000/16-а

адміністративне провадження №К/9901/12406/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Анцупової Т.О., Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., Кравчука В.М. -

розглянув у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Галицької районної державної адміністрації Львівської міської ради (далі - РДА) про визнання розпорядження нікчемним та незаконним,

встановив:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним розпорядження РДА від 08 червня 2016 року № 201 «Про демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд (стелажів з сонцезахисними окулярами) на пр. Свободи, 41/43, пр. Свободи, 47».

Галицький районний суд м. Львова постановою від 04 липня 2016 року позов задовольнив.

Рішення обґрунтував тим, оскаржуване розпорядження винесено з порушенням норм законодавства, а РДА діяла не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 20 вересня 2016 року це рішення скасував та постановив нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22 грудня 2016 року постанову суду апеляційної інстанції залишив без змін.

ОСОБА_2 19 квітня 2017 року подав заяву про перегляд і скасування ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 грудня 2016 року. Просить Верховний Суд України переглянути оспорене рішення відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у редакції, чинній на час ухвалення рішення суду касаційної інстанції, з підстави неоднакового застосування норм матеріального та процесуального права, що підтверджується рішенням Вищого адміністративного суду України від 08 грудня 2015 року (справа № К/800/48041/15).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України ухвалою від 29 травня 2017 року поновила ОСОБА_2 строк для подання заяви та відкрила провадження у справі та витребувала її з Галицького районного суду м. Львова.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень КАС у редакції Закону № 2147-VIII заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень КАС в редакції Закону № 2147-VIII заяви і скарги, зазначені в підпунктах 1, 3 - 6 цього пункту, передаються відповідно до Касаційного адміністративного суду, Великої Палати Верховного Суду за розпорядженням керівника апарату суду, до якого подані такі заяви і скарги, протягом тридцяти днів з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі наведених вище вимог підпунктів 1, 7 пункту 1 Перехідних положень КАС в редакції Закону № 2147-VIII керівник апарату Верховного Суду України розпорядженням від 12 січня 2018 року № 20/0/19-18 передав, з-поміж інших, заяву ОСОБА_2 до Касаційного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2018 року для розгляду заяви ОСОБА_2 визначено суддю-доповідача Гриціва М.І. та колегію суддів.

Ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді від 10 травня 2018 року визначено розгляд заяви провести колегією суддів у складі п'яти суддів.

В аспекті заявленого неоднакового правозастосування Верховний Суд дійшов висновку про таке.

У справі, про перегляд рішення суду касаційної інстанції в якій подано заяву, правовий висновок основувався на тому, що позивач здійснював підприємницьку діяльність поза межами майнового комплексу, який займає окрему споруду (офісне приміщення) або розміщений у спеціально призначеній та обладнаній для торгівлі споруді, де суб'єкт господарювання здійснює діяльність з реалізації товару, тобто поза межами торговельного приміщення. Оскільки дозвіл на розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності відсутній, оспорюване розпорядження РДА є правомірним.

У судовому рішенні, наданому для порівняння, суд касаційної інстанції погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що проспект Свободи належить до об'єктів благоустрою м. Львова й самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснювати міській раді та її виконавчому органу.

Аналіз правозастосування у наведених рішеннях дає підстави вважати, що в них ідеться про застосування одних і тих самих норм матеріального права, що регулюють питання містобудівної діяльності, яке зумовлене і ґрунтується на різних за змістом та характером фактичних обставинах справи. Зазначене не дає можливості дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах.

За правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Зі змісту заяви, тексту оскарженого рішення та доданого до заяви іншого судового рішення вбачається, що суд касаційної інстанції не інтерпретував названих у заяві норм процесуального закону, а відповідно до їх положень в кожному конкретному випадку з'ясовував обґрунтованість доводів касаційних скарг і необхідність відкриття касаційного провадження.

Зазначені обставини в розумінні положень пункту 2 частини першої статті 237, пункту 3 частини другої статті 239 КАС дають підстави вважати заяву необґрунтованою.

З огляду на те, що обставини, які стали підставою для перегляду справи Верховним Судом, не підтвердилися, в задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись підпунктами 1, 7 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Т.О. Анцупова

Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук