Справа № 826/3283/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 квітня 2018 року м. Київ № 826/3283/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у місті Києві

треті особи Атестаційна комісія №5 Головного управління Національної поліції у місті

Києві Центру рекрутингу Національної поліції у м. Києві,

Дарницьке управління поліції Головного управління Національної поліції у

місті Києві

про поновлення на роботі,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (надалі - Відповідач), треті особи Атестаційна комісія №5 Головного управління Національної поліції у місті Києві Центру рекрутингу Національної поліції у м. Києві, Дарницьке управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 26.02.2016 року №174о/с щодо особового складу, - старшого лейтенанта поліції, інспектора Дарницького управління поліції, ОСОБА_1, якого звільнено зі служби в поліції згідно з п.5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України «Про національнц поліцію», поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві, стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове утримання за час вимушеного прогулу та допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві та стягнення середньомісячного грошового утримання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 17.03.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 10.07.2017 р.

В судовому засідання 10.07.2017 р., Судом прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Представники Відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви бер розгляду в зв'язку з пропуском строку.

Представником Позивача надано суду клопотання про поновлення строку для оскарження спірного Наказу в зв'язку з тим, що Відповідачем не повідомлено Позивача про прийняття спірного Наказу. Позивачу стало відомо про звільнення його зі служби лише при отриманні відповіді на адвокатський запит 03.02.2017 р.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходиться на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 01.09.2004 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві №7о/с від 07.11.2015 року Позивача призначено інспектором Дарницького управління поліції, присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант поліції».

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 26.02.2016 року №174 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (М-091029), інспектора Дарницького управління поліції звільнено зі служби в поліції згідно з п.5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Підставою прийняття вказаного наказу зазначено атестаційний лист ОСОБА_1 з висновком атестаційної комісії від 14.01.2016 року.

Для з'ясування всіх обставин справи, Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2017 року витребувано у Головного управління Національної поліції у місті Києві: належним чином засвідчену копію трудової книжки ОСОБА_1; належним чином засвідчену копію доказів ознайомлення з Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 26.02.2016 року № 174 о/с щодо особового складу, - старшого лейтенанта поліції, інспектора Дарницького управління поліції, ОСОБА_1, якого звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"; належним чином засвідчену копію доказів проведення розрахунку з ОСОБА_1 та витребувано у ОСОБА_1: належним чином засвідчену копію трудової книжки ОСОБА_1; письмові пояснення щодо ознайомлення з Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 26.02.2016 року № 174 о/с щодо особового складу, - старшого лейтенанта поліції, інспектора Дарницького управління поліції, ОСОБА_1, якого звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

На адресу Суду від представника Позивача 23.01.2018 р. надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що станом на 2018 р. Позивача не видано трудову книжку та з Наказом не ознайомлено, про наявність спірного Наказу Позивачу стало відомо 23.02.2017 р. з отримання відповіді на адвокатський запит.

Від Відповідача 07.02.2018 р. надійшли письмові пояснення до яких додано Довідку про надання інформації від 17.01.2018 р. (надалі - Довідка від 17.01.2018 р.).

В Довідці від 17.01.2018 р. зазначено наступне: «Попередженням про звільнення є атестаційний лист з висновком атестаційної комісії від 14 січня 2016 року: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", з яким ОСОБА_1 було ознайомлено 20 січня 2016 року. В лютому 2016 року працівником відділу кадрового забезпечення Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (ОСОБА_2.) в телефонній розмові було повідомлено ОСОБА_1 про звільнення зі служби в поліції а також про необхідність прибути до ВКЗ (каб. 403, вул. Кошиця З-А, або каб. 15., вул. Володимирська 15) для отримання трудової книжки, військового квитка та обхідного листа. Наказом ГУНП у м. Києві від 16 березня 2016 року № 234 о/с майора поліції ОСОБА_2 було звільнено з посади старшого інспектора Дарницького УП та переведено для подальшого проходження служби до Національної поліції України. Станом на 16 січня 2018 року ОСОБА_1 до відділу кадрового забезпечення не прибув.».

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду, Суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції станом на листопад 2017 р.) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст. 99 КАС України (в редакції станом на листопад 2017 р.) передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КАС України (в редакції станом на листопад 2017 р.) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно п. 9 ч 1. ст. 155 КАС України (в редакції станом на листопад 2017 р.) суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Аналогічні норми права містяться в редакції Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. (ст.ст. 120 - 123, п.8 ч. 1 ст. 240 КАС України).

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку Суд має з'ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність).

У відповідності до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Судом встановлено та не заперечується Відповідачем, що Позивачу трудову книжку станом на січень 2018 р. не вручено.

Крім того, як вбачається з копії Наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 26.02.2016 року № 174 з ним Позивача не ознайомлено та копію надіслано лише на адвокатський запит 23.02.2017 р.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач звернувся до суду 03.03.2017 р., тобто в місячний термін з моменту коли йому стало відомо (23.02.2017 р.).

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що Позивачем надано докази поважності причин пропуску звернення до суду з вказаним позовом, а тому у Суду відсутні підстави для залишення його без розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці також наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації.

Враховуючи вищезазначене, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 120 - 123, п.8 ч. 1 ст. 240, 256, 293 - 297 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представнику Головного управління Національної поліції у місті Києві - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук