Справа № 359/7579/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/7579/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Суддя-доповідач: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2018 року, суддя Журавський В.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби, в якому спросив визати протиправною та скасувати постанову від 07 вересня 2017 року по справі про порушення митних правил №0155/UA12511/17 про притягнення до адміністративної відповідальності згідно ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% від несплаченої суми митних платежів, що становить 376 774 гривень 71 копійок та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 640 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у випадку сумнівів щодо визначення коду товару за УКТ ЗЕД позивач мав право подати тимчасову декларацію, оглянути товар та звернутися до митного органу з метою отримання попереднього рішення про класифікацію товару, чого ним зроблено не було, що призвело до умисного відображення у декларації невірного коду класифікацію товару.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 вересня 2017 року заступником начальника Київської митниці ДФС Литвиненком С.В. було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0155/UA125110/17 (а.с.76-81).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 14 березня 2017 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС менеджером з ЗЕД ПП «Бекас» ОСОБА_2 з метою оформлення товару подано електронну митну декларацію, якій було присвоєно реєстраційний номер 125110/2017/404001.

У поданій декларації позивачем митному органу були заявлені такі дані про товар №1: іграшки дитячі з полімерного матеріалу: CCO Mopremium Playground/ігровий майданчик CCOMO Premium, арт. Y1226 70 шт. TAYO 3 in 1 Bus slide/автобусна гірка TAYO (3 в 1), арт. Y1543 70 шт. School bus 3 in 1 slide/шкільний автобус гірка (3 в 1), арт. Y1421 70 шт. Lollipop babyroom дитячий майданчик Lollipop, арт. Y1421 60 шт. Spiral Slide&babyroom (mint)/дитячий майданчик з гвинтовою гіркою (мятний), арт.Y1525 70 шт. Spiral Slide&babyroom (pink)/дитячий майданчик з гвинтовою гіркою (рожевий), арт. Y1526 70 шт., торгівельної марки YAYA, виробник YAYA Corporation.

Відповідно до графи 33 визначено код вказаного товару згідно УКТЗЕД зі ставкою мита 0 %.

Під час митного оформлення у Київської митниці ДФС виникли сумніви щодо правильності класифікації товару №1.

У зв'язку з цим, контролюючим органом до відділу класифікації товарів було направлено запит для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

20 березня 2017 року рішенням відділу класифікації товарів про визначення коду товару №KT-UA-2017 змінено заявлений код по товару №1 з зі ставкою мита 0% на код УКТЗЕД - 0 зі ставкою мита 10% (а.с.9).

У подальшому, за результатом проведеного розрахунку митних платежів за електронною митною декларацією №125110/2017/404001 було встановлено, що різниця митних платежів складає 12591 гривень 57 копійок.

У зв'язку з вищевикладеним, постановою заступника начальника Київської митниці ДФС Литвиненком С.В. від 07 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 458 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 376774 гривень 71 копійок.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що жодних недостовірних відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТЗЕД та його митної вартості позивачем до митного органу надано не було.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.1 ст. 458, ст. 485 МК України визначено, що є порушенням митних правил та відповідальність за вчинення таких порушень.

Частиною 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, склад митного правопорушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. В даному випадку конкретна мета, як обов'язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Виходячи з вимог ст.485 МК України вбачається, що відповідальність за данною нормою Закону може настати у випадку заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, а не по факту невірного визначення цього коду. Сама лише помилка у визначенні коду за УКТЗЕД без зазначення неправдивих відомостей, необхідних для визначення цього коду, не може бути безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Митні декларації, що були подані позивачем, прийняті від декларанта та перевірені митним органом, товар пропущений на митну територію України для вільного обігу.

Приймаючи вказані митні декларації, митний орган повинен був перевірити правильність заявленого коду товару і в разі виявлення неправильності цього коду відповідно до ч. 3 ст. 69 МК України вимагати надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявленого коду товару, поданого до митного оформлення, а також зразки товару та/або техніко-технологічну документацію на нього, або ж згідно з ч.4 ст.69 МК України самостійно класифікувати товар.

Як вбачається із матеріалів спрви, 04 березня 2017 року ОСОБА_2 подав ЕМД №125110/2017/404001 до Київської митниці ДФС.

Під час митного оформлення у митного органу виникли сумніви щодо правильності класифікації товару №1 ЕМД №125110/2017/404004 від 14 березня 2017 року у зв'язку з чим було направлено запит для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД до відділу класифікації товарів.

20 березня 2017 року відділом класифікації товарів винесено рішення про визначення коду товару зі зміною заявленого коду. При цьому, код товару було змінено на підставі інформації, зазначеної в інструкції до виробів та довідкової інформації.

Разом з тим, 20 березня 2017 року позивач через систему митного оформлення отримав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA125110/2017/00009, якою було відмовлено у прийнятті ЕМД (а.с.85-86).

Зазначеною карткою про відмову у прийнятті митної декларації також було роз'яснено позивачу, що для забезпечення можливості прийняття митної декларації, необхідно подати нову митну декларацію, заповнену згідно рішення №KT-UA-2017 від 20 березня 2017 року та відповідних граф.

20 березня 2017 року ОСОБА_2, діючи в інтересах ТОВ «Мілленіум Трейд», на підставі рішення про визначення коду товару від 20 березня 2017 року, подав нову ЕМД №125110/2017/404300. Згідно з якою здійснив декларування товару за кодом УКТЗЕД 0 зі ставкою мита 10%. Митна декларацію була прийнята Київською митницею ДФС та ТОВ «Мілленіум Трейд» здійснило сплату всіх митних платежів за даною ЕМД. Вказана обставина підтверджується копією платіжного доручення №635 від 15 березня 2017 року (а.с.91).

Проте, 07 вересня 2017 року заступником начальника Київської митниці ДФС України Литвиненком С.В. було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0155/UA125110/17. Згідно якої менеджер ЗЕД ПП «Бекас» ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст. 485 МК України та нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% від різниці митних платежів, що становить 376774 гривень 71 копійок.

Дії позивача було кваліфіковано за ст. 485 МК, а саме, що менеджером із зовнішньо-економічної діяльності ПП «БЕКАС» ОСОБА_2 заявлено у митній декларації від 14.03.2017 року з метою зменшення митних платежів на суму 125 591,57 грн неправдиві відомості щодо коду товару згідно УКТЗЕД.

Диспозиція ст. 485 МК України встановляє відповідальність у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Вищевказаною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірне зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Проте, зазначення позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу, оскільки у поданій ОСОБА_2 ЕМД не було зазначено жодних неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТЗЕД, а також не було надано документів, які б містили невірні відомості.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що стаття 485 Митного Кодексу не передбачає відповідальності за заявлення у митній декларації з метою зменшення митних платежів неправдивих відомостей щодо коду товару згідно з УКТЗЕД, оскільки зазначена стаття визначає відповідальність за зазначення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару.

Доказів того, що позивачем у поданих митних деклараціях було зазначено неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТЗЕД, митний орган не надав, як не надав документів, які б містили невірні відомості, а отже, виходячи з положень ч.5 ст.69, ст.485 МК України, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Також, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, що дії позивача були направлені на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Крім того, позивач не вчинив жодних умисних дій щодо зменшення розміру сплачених митних платежів, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого статті 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідачем у своїй апеляційній скарзі вказано на те, що позивачем було зазначено недостовірні відомості щодо коду товару згідно УКТЗЕД, що призвело до заниження та несплати ввізного мита.

Проте, відповідачем не доведено, що заявлення в митній декларації відомостей щодо коду товару, було здійснено з метою зменшення розміру митних платежів. Також, відсутні докази, що дії позивача були направлені на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Разом з тим, про допущену позивачем помилку при визначенні коду класифікації товару, тобто відсутність умислу на вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, свідчать подальші дії позивача, зокрема те, що 20 березня 2017 року ОСОБА_2 на підставі рішення про визначення коду товару від 20 березня 2017 року, подав нову ЕМД №125110/2017/404300 та здійснив декларування товару за кодом УКТЗЕД 00 зі ставкою мита 10%, яка була прийнята митним органом.

Інших доводів, що підтверджують наявність умислу в діях позивача, митним органом не наведено.

Отже, враховуючи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та відсутність доказів подання позивачем недостовірних документів, недостовірної інформації, необхідної для прийняття митницею рішення про визначення коду товару, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова від 07 вересня 2017 року № 0155/UA125110/17 є протиправною та підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2018 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 15 травня 2018 року.