Справа № 161/3791/18
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3791/18
Провадження № 2-а/161/241/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Турук І.Р.

з участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Гаврилишина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 27 лютого 2018 року інспектором УПП Юрчук А.В. було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАА № 308617 за ч. 1 ст. 123 КУпАП (далі - постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що суперечить нормам КУпАП та вимог законодавства щодо оформлення постанови по справі про адміністративне правопорушення. Вказує, що відповідачем, при розгляді справи не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, а постанова не відображає дійсних обставин справи, було порушено встановлений КУпАП порядок розгляду справи та винесення постанови.

З врахуванням наведеного, просить суд скасувати оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.123 КУпАП закрити.

Ухвалою суду від 15 березня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

У встановлений в ухвалі строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнаються за їх безпідставністю, оскільки, працівники поліції діяли у відповідності до вимог чинного законодавства під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, кожен зокрема, заявлені позовні вимоги підтримали, з підстав, зазначених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Крім того, представник позивача ОСОБА_1 суду пояснив, що доказів порушення його довірителем Правил дорожнього руху інспектором поліції пред'явлено не було, умислу на вчинення даного порушення ОСОБА_4 не мав, оскаржувана постанова була прийнята без його участі. Представник позивача ОСОБА_2 суду пояснив, що відеофіксація порушення відбувалася з порушенням вимог ст.31 Закону України «Про національну поліцію» (далі - ЗУ «Про національну поліцію»), а оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Представник відповідача Гаврилишин Т.І., судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Суду пояснив, що дії інспектора УПП Юрчук А.В. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Вказує, що позивачу належним чином було роз?яснено його права, повідомлено про розгляд справи та оголошено про прийняте рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 лютого 2018 року інспектором УПП Юрчук А.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАА № 308617 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.9).

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин..

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом «Мереседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1, 27 лютого 2018 року о 10 год. 02 хв. під час руху по вул. Карпенка Карого, 3 Б в місті Луцьку, наближаючись до залізничного переїзду не виконав вимогу дорожного знаку 2.2., чим порушив п.п. 20.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 123 КУпАП.

Частиною 1 статті 123 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил правил руху через залізничний переїзд.

Пунктом 20.2 ПДР передбачено, що під'їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов'язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина).

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з реєстраторів автомобіля та поліцейських (а.с. 30) вбачається, що факт порушення вищевказаних вимог ПДР належним чином зафіксовано працівниками поліції.

За змістом ст..251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд вважає безпідставними доводи представників позивача про те, що наданий відеозапис не являється належним та допустимим доказом у справі, оскільки, в порушення вимог ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» позивача не попереджено про факт відеозйомки, а також не зазначено про наявність відео файлів, виходячи з наступного.

Із змісту відеозапису (а.с.30 - файл ) вбачається, що інспектором УПП Юрчук А.В. повідомлено позивача про факт запису розмови на бодікамеру поліцейського (період відео 4 хв. 43 с.-4 хв. 57 с.), а тому працівником поліції в даному випадку дотримано вимоги ч.2 ст.31 Закону України «Про національну поліцію».

За змістом ст.283 КУпАП, у тексті постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не вимагається зазначати про будь-які докази фото-відео фіксації порушення.

Крім того, розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався на місці вчинення порушення і позивач був ознайомлений із відеозаписом факту порушення, що підтверджується його поясненнями на відеозаписі (а.с.30), а тому суд вважає, що в даному випадку будь-яких порушень вимог закону інспектор УПП Юрчук А.В. не допустила.

Відтак, суд вважає, що наданий представником відповідача відеозапис, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

Судом встановлено, і це вбачається із відеозапису (а.с.30), що інспектором УПП Юрчук А.В. належним чином зафіксовано факт порушення, а також номерні знаки автомобіля та особу водія - позивача ОСОБА_4, який в момент порушення керував автомобілем, що відповідають даним, вказаним в оскаржуваній постанові.

Також вбачається, що інспектором УПП Юрчук А.В. було повідомлено ОСОБА_4 про свою посаду та місце роботи, роз'яснено позивачу в повній мірі передбачені ст..268 КУпАП права (в тому числі щодо права надавати пояснення), про що він особисто підтвердив, додатково вказавши, що має юридичну освіту.

Позивачу також було доведено до відому про факт розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності і ОСОБА_4 надавав відповідні усні пояснення щодо обставин вчинення правопорушення, зазначивши, що на продемонстрованому йому відео чітко не вбачається, що це саме його автомобіль.

Будь-яких інших клопотань (щодо надання правової допомоги, витребування чи надання доказів) ОСОБА_4 не заявлялося (а.с. 30), а тому доводи сторони позивача про неправомірність дій інспектора поліції з цього приводу суд вважає безпідставними.

За таких обставин, суд вважає, що інспектором УПП Юрчук А.В. дотримано порядку розгляду справи, визначеного ст.279 КУпАП, з врахуванням особливостей, щодо розгляду такої категорії справ, зазначених у ч.2 ст. 33 КУпАП.

Із зазначеного відео вбачається, що вже після розгляду справи по суті під час вручення копії постанови позивач вимагав надати йому можливість надати письмові пояснення про невизнання власної вини щодо скоєного правопорушення. На думку, суду зазначені доводи позивача вірно не взяті інспектором УПП Юрчук А.В. до уваги, так як, розгляди справи вже було закінчено, а під час розгляду справи позивач, будучи обізнаним із своїми правами, відповідного клопотання не заявляв.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні зазначеного порушення доведена повністю, а тому доводи останнього у позовній заяві та його представників у судовому засіданні про невинуватість ОСОБА_4 суд вважає безпідставними.

Суд також не бере до уваги посилання представників позивача на порушення інспектором УПП Юрчук А.В. вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція).

Зокрема, оскаржувана постанова за своїм змістом та формою відповідає вимогам Додатку 5 до Інструкції, та інспектором УПП Юрчук А.В. вчинено усі дії, передбачені розділом ІІІ Інструкції.

Доводи представника позивача ОСОБА_6 про те, що інспектор УПП Юрчук А.В. в даному випадку не звільнила ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності і не обмежилася усним зауваженням, в даному випадку є безпідставними, так як, за змістом ст. 22 КУпАП це є правом, а не обов?язком посадової особи.

Крім того, позивач під час притягнення його до адміністративної відповідальності вину не визнав, відповідне клопотання не заявляв та його не мотивував.

Враховуючи наведене, суд вважає, що інспектор УПП Юрчук А.В. при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України, в зв'язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а постанову інспектора УПП Юрчук А.В. - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Залишити без змін постанову серії ЕАА № 308617 від 27 лютого 2018 року поліцейського роти № 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Юрчук Анни Валентинівни про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП ОСОБА_4 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Пахолюк А.М.