Справа № 803/667/18
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року ЛуцькСправа № 803/667/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Масюк Г.С.

за участю представника позивача Тертичного Ю.В.,

представника відповідача Ралець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Волинське обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Волиньоблагроліс» до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Волинське обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Волиньоблагроліс», (далі - КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс», позивач), звернулося з позовом до Волинської обласної державної адміністрації (далі - Волинська ОДА, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання у встановлений законодавством строк дозволу на розроблення документації із землеустрою та зобов'язання вчинити дії надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісового фонду загальною площею 30566,35 га в постійне користування для ведення лісового господарства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.09.2017 позивач звернувся з заявою (клопотанням) до Волинської ОДА з проханням надати йому дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісового фонду загальною площею 30566,35 га в постійне користування для ведення лісового господарства на території Любомльського району Волинської області. Про те, дана заява КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» залишилась відповідачем без розгляду. 08.11.2017 позивач листом повідомив відповідача про те, що у зв'язку з закінченням місячного строку на надання дозволу на розроблення документації із землеустрою КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» замовило розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу Волинською ОДА долучивши до такого письмового повідомлення копію відповідного договору. 12.12.2017 КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» отримало відповідь від голови Волинської ОДА про те, що клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування розглянуто, а також зазначено, що Головне управління Держгеокадастру обласну державну адміністрацію з даного приводу поінформувало про відсутність графічних матеріалів, що унеможливлюють встановлення місця розташування земельних ділянок.

Позивач вважає, що відповідачем по розгляду його заяви (клопотання) допущено протиправну бездіяльність, а оскільки відповідь була надана відповідачем після спливу трьох місячного строку з моменту звернення позивача із відповідним клопотання дана відповідь не може бути прийнята до уваги. Просить суд визнати протиправною бездіяльність голови Волинської обласної державної адміністрації щодо ненадання у встановлений законодавством строк дозволу на розроблення документації із землеустрою відповідно до заяви (клопотання) КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» №16 від 08.09.2017 та зобов'язати Волинську обласну державну адміністрацію надати дозвіл Комунальному підприємству «Волинське обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Волиньоблагроліс» на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісового фонду загальною площею 30566,35 га в постійне користування для ведення лісового господарства відповідно до заяви (клопотання) КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» №16 від 08.09.2017.

Відповідно до ухвали судді від 11.04.2018 розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, як це визначено статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву (а.с.38-40).

В обґрунтування своєї позиції відповідача вказав, що у клопотанні від 08.09.2017 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісового фонду загальною площею 30566,35 га в постійне користування для ведення лісового господарства позивачем не виконано вимоги частини 2 статті 123 Земельного Кодексу України, а саме до клопотання не надано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, що унеможливлювало встановити місце їх розташування на території Любомльського району та їх форм власності. Оскільки позивач є комунальним лісогосподарським підприємством то враховуючи вимоги статті 17 Лісового Кодексу України дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, вказаних у клопотанні та у рішенні суду не може бути наданий. З наведених підстав відповідач у задоволенні позову просив відмовити.

У відповіді на відзив КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» вказує на те, що для прийняття рішення по клопотанню відповідачу для з'ясування даного питання знадобилося три місяці, з направленням даного клопотання іншим органам, крім того у відзиві відповідач вказує на рішення суду, хоча жодного згадування на такі рішення позивачем в позові зроблено не було, а посилання на статтю 17 Лісового Кодексу України є помилковим, оскільки позивач не просив надати чи передати йому ліси (а.с.56-57).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просить відмовити в задоволенні позову. Додатково пояснив, що клопотання позивача про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 08.09.2017 було отримане Волинською ОДА 12.09.2017 та у зв'язку з відсутністю фахівців із земельних питань та питань лісокористування було вирішено направити його до Головного управління Держгеокадастру області, які листом від 22.11.2017 року повідомило голову Волинської ОДА про відсутність в поданих матеріалах графічних матеріалів, що унеможливлює встановлення місця розташування земельних ділянок та їх форм власності. Про що, листом від 11.12.2017 повідомлено КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс».

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Волинське обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Волиньоблагроліс» є юридичною особою, ідентифікаційний код 34524051, метою даного підприємства є здійснення державної політики щодо розвитку лісового та мисливського господарства, охорони та захист лісів. Основними напрямками господарської діяльності є питання ведення лісового господарства (а.с.9-10).

12 вересня 2017 року Комунальне підприємство «Волинське обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Волиньоблагроліс» звернулось до голови Волинської обласної державної адміністрації із заявою (клопотанням) вих. №16 від 08.09.2017 про надання йому дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісогосподарського призначення загальною площею 30566,35 га. в постійне користування для ведення лісового господарства в межах Любомльського району Волинської області (а.с.12-13). До поданого клопотання позивачем було додано перелік земель лісогосподарського призначення не надані у власність та користування на території Любомльського району станом на 01.01.2016 вказавши при цьому найменування сільських рад та площу земельних ділянок (а.с.14).

Волинською обласною державною адміністрацією листом №7730/46/2-17 від 11.12.2017 повідомило КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» про те, що позивачем не дотримано вимог статті 123 ЗК України, а саме: в у поданих до клопотанні документах відсутні графічні матеріали, що унеможливлює встановлення місця розташування вказаних земельних ділянок на території Любомльського району та їх форм власності (а.с.18).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно з частиною 1 статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 56 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Статтею 57 ЗК України визначено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначається статтею 123 ЗК України.

Так, відповідно до частини 1 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 3 статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказаною нормою закріплено принцип "мовчазної згоди", згідно якого позивач має право розпочати виготовлення проекту землеустрою після спливу місячного терміну з моменту отримання органом місцевого самоврядування відповідного клопотання.

В той же час, існування цього принципу у межах спірних відносин не означає відсутність у позивача законного права отримати відповідне рішення органу місцевого самоврядування за результатами розгляду заявленого клопотання навіть після сплину місячного строку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право, встановлене частиною 3 статті 123 ЗК України, на замовлення у місячний строк розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок без надання дозволу.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 123 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

08.11.2017 ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» листом за вих.27 (а.с.15) повідомило голову Волинської ОДА, що у зв'язку з неприйняттям ним рішення у місячний термін на подане підприємством клопотання, замовлено розробку документації без надання такого дозволу з ТзОВ «Інститут земельних відносин та охорони навколишнього середовища». Додавши до повідомлення копію договору № 83 від 08.11.2017 на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» на території Любомльського району Волинської області (а.с.16-17).

Листом Волинської ОДА від 11.12.2017 за №7730/46/2-17 повідомлено КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс», що в поданих підприємством матеріалах відсутні графічні матеріали, що унеможливлює встановлення місця розташування земельних ділянок загальною площею 30566,35 га на території Любомльського району та їх форм власності (а.с.18-19).

Відповідно до частини 6 статті 123 ЗК України особа, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Частиною 14 статті 123 ЗК України визначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Проаналізувавши наведені норми Земельного кодексу України, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем неналежним виконання позивачем вимог статті 123 Земельного кодексу України щодо письмового повідомлення про замовлення проекту землеустрою не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування, оскільки ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» має право замовити розробку такого проекту самостійно.

Таким чином, зазначені дії відповідача не є діями, які заважають реалізації права на отримання земельних ділянок у постійне користування для ведення лісового господарства.

Відтак, дії Волинської ОДА щодо заперечення виконання ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» вимог статті 123 Земельного кодексу України, не мають наслідком порушення прав та інтересів комунального підприємства, яке має намір отримати земельні ділянки лісового фонду в постійне користування. Звертаючись до суду з позовом про визнання протиправним зазначених вище дій відповідача, позивач намагався усунути перешкоду у реалізації його прав, якої у дійсності немає.

Натомість, відповідно до вимог частини 14 статті 123 Земельного Кодексу України рішення, яке може порушити права і яке може бути оскаржене до суду, може вважатися рішення про відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду.

Суд звертає увагу позивача на те, що його право на замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування за «мовчазною згодою» не потребує визнання або не заперечення відповідачем, оскільки таке право встановлено частиною 3 статті 123 Земельного Кодексу України.

Аналогічно правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 31.01.2018 у справі № 814/741/16, від 14.03.2018 у справі № 804/3703/16.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративний суд покликаний захищати осіб від порушень їх прав з боку суб'єктів владних повноважень. Обов'язковим елементом правопорушення є негативні для особи наслідки у вигляді невизнання, обмеження або перешкоджання у реалізації її реальних прав, свобод або інтересів, які настають внаслідок протиправних дій або рішень суб'єктів владних повноважень. Відсутність порушення суб'єктивних прав особи, навіть у разі коли рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень містять ознаки протиправності, унеможливлює досягнення завдань адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог Комунального підприємства «Волинське обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Волиньоблагроліс» до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання у встановлений законодавством строк дозволу на розроблення документації із землеустрою та зобов'язання вчинити дії надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісового фонду загальною площею 30566,35 га в постійне користування для ведення лісового господарства, відповідно до клопотання КП ВОКСЛП «Волиньоблагроліс» № 16 від 08.09.2017, слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Комунального підприємства «Волинське обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Волиньоблагроліс» до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський

Повне судове рішення складено судом 10 травня 2018 року.