Справа № 808/3388/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 квітня 2018 року Справа № 808/3388/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 14, )

Головного управління ДФС у Запорізькій області (69007, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_3

(діє на підставі договору б/н від 29.05.2017 року)

від відповідача 1 - Гаврик С.Є

(діє на підставі довіреності № 137/10/08-29-10 від 11.04.2018 року)

від відповідача 2 - Гаврик С.Є

(діє на підставі довіреності № 246/08-01-10-02 від 23.02.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 червня 2016 року №45260-17 та від 30 червня 2017 року № 3732-13.

Ухвалою від 09 листопада 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 29 листопада 2017 року.

29 листопада ухвалою суду провадження у справі зупинено до 17 січня 2018 року.

17 січня 2018 року ухвалою поновлено провадження у справі.

Ухвалою судді від 17 січня 2018 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 лютого 2018 року.

20 лютого 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 20 березня 2018 року.

20 березня 2018 року за клопотанням сторін провадження у справі зупинено, для надання сторонам часу на примирення до 25 квітня 2018 року.

25 квітня 2018 року провадження поновлено, зв'язку з спливом часу на який провадження по справі було зупинено. Сторони не досягли умов примирення.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові вказавши, що відповідачем грубо порушені норми чинного законодавства, що підтверджується доказами. Таким чином, при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 30 червня 2016 року № 45260-17 та від 30 червня 2017 року № 3732-13 контролюючий орган не дотримався вимог ПК України, що є підставою для визнання її протиправними. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Головного управління державної фіскальної служби у Запорізькій області в судовому засіданні проти позову заперечив та просив в задоволені позовної заяви відмовити з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що ОСОБА_1 є власником об'єкту оподаткування, а саме легковим автомобілем який використовувалася до 5 років LAND ROVER, модель RANGE ROVER SPORT, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з об'ємом двигуна 2993 куб.м., зареєстрований 21 листопада 2015 року на позивача. На підставі наведених даних та згідно з вимогами податкового законодавства ГУ ДФС у Запорізький області сформувало оскаржувані податкові повідомлення-рішення з транспортного податку з фізичних осіб.

Відповідач вважає податкові повідомлення-рішення №18218-13 та №18228-13 від 02 листопада 2017 року винесеними відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 25 квітня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з об'ємом двигуна 2993 куб.м., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного СХТ 642270.

Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 30 червня 2016 року №45260-13 відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000 грн.

Та Головним управлінням ДФС у Запорізькій області винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 30 червня 2017 року №3732-13 відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб податковий період 2017 у розмірі 25000 грн.

Позивач не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями - рішеннями звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України "Транспортний податок".

За правилами підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Суд вважає по оскаржуваному податковому повідомленню - рішенню від 30 червня 2016 року №45260-13 відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як визначено підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Підпункт 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України імперативно встановлює, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 24 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях відповідної місцевої ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

За приписами статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить, зокрема, податок на майно.

У свою чергу, відповідно до статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). (пункт 10.2. статті 10 Податкового кодексу України).

За правилами пункту 10.3. статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно пункту 10.5. статті 10 Податкового кодексу України зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Статтею 12 Податкового кодексу України визначені, зокрема, повноваження сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів.

Пунктом 12.3. статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 12.3.4. пункту 12.3. статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно із пунктом 12.5. статті 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Зазначені норми узгоджуються з принципом стабільності, на якому ґрунтується податкове законодавство, що закріплений у підпункті 4.1.9. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України. Відповідно до цього принципу зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

15 січня 2015 року рішенням Запорізької міської ради № 8 затверджено Положення про податок на майно (в частині транспортного податку).

26 лютого 2016 року, на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» №909-VIII від 24 грудня 2015 року, рішенням Запорізької міської ради № 31 внесено зміни до Положення про податок на майно (в частині транспортного податку). Зміни стосувались саме критеріїв визначення об'єкта оподаткування.

Визначення відповідачем податкового зобов'язання на 2016 рік не відповідає вимогам підпункту 12.3.4. пункту 12.3. статті 12 Податкового кодексу України.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до частин 3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового повідомлення - рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Судом встановлено, що до податкового повідомлення - рішення № 45260-13 від 30 червня 2016 року відповідачем не надано відповідний розрахунок.

Надана інформація оперативних даних комп'ютерної бази даних Центрального сервісу НАІС МВС щодо зареєстрованих легкових автомобілів в Запорізькій області 2011 - 2015 року випуску не може слугувати належним доказом розрахунку податкового повідомлення - рішення, оскільки не містить визначення обов'язкових критеріїв встановлених підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення №45260-13 від 30 червня 2016 року, прийняте відповідачем, яким позивачу визначено у 2016 році податкове зобов'язання із транспортного податку, не ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України, отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 30 червня 2017 року №3732-13 відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб податковий період 2017 у розмірі 25000 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

При цьому підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

В пункті 267.4 статті 267 Податкового кодексу України зазначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як передбачено підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2017 року визначена у розмірі 3200 гривень.

Об'єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 200 000 грн. 00 коп. (1200000 грн. 00 коп. = 3200 грн. 00 коп. х 375).

Судом оглянуто розрахунок податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб та встановлено, що об'єкт оподаткування LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, номер НОМЕР_2, середня ринкова вартість якого складає 1 543 926,05 грн.

Пунктом 4 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року №1791-VIII встановлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Таким чином, законодавець на 2017 рік виключив норму, що прямо передбачала залежність дії рішення про встановлення місцевих податків від часу його прийняття, а тому справляння транспортного податку, який є різновидом місцевого податку на майно на території міста Запоріжжя у 2017 році, мало справлятись виходячи з норм статті 267 Податкового кодексу України.

На підставі наведеного, автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з об'ємом двигуна 2993 куб.м., є об'єктом оподаткування у 2017 році.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від 30 червня 2017 року №3732-13, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, яким позивачу визначено у 2017 році податкове зобов'язання із транспортного податку, ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України.

Стосовно посилання представника відповідача щодо неможливості оскарження позивачем спірних податкових повідомлень - рішень, оскільки вони в силу статті 60 Податкового кодексу України вважаються відкликаними, суд зазначає, що право особи на оскарження податкового повідомлення - рішення не залежить від фактичної його оплати, відтак сам факт сплати позивачем суми грошового зобов'язання з транспортного податку не позбавляє її права на судове оскарження рішення, яке порушує її права та законі інтереси.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню у частині скасування податкового повідомлення-рішення №45260 - 17 від 30 червня 2016 року.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 30 червня 2016 року №45260-17.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення буде складено у повному обсязі відповідно до частини 3 статті 243 КАС України, протягом десяти днів.

Рішення у повному обсязі виготовлено 05 травня 2018 року.

Суддя Д. В. Татаринов