Справа № 819/2000/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 рокуЛьвів№876/2772/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 січня 2018 року у справі №819/2000/17 (винесену головуючим суддею Мартиць О.І. проголошену о 12:50 у м. Тернополі, повний текст складений 07.02.2018 року) за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2017 № про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 34000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що податковим органом на підставі акту перевірки від 16.12.2016 №487/40-00/НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 №, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції в розмірі 34000 грн. згідно з частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-BP, із змінами та доповненнями за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій. Позивач стверджує, що вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки в ОСОБА_2 були ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, видані 12.08.2015 і строк дії яких, на дату проведення перевірки, не закінчився. Відтак, акцизні товари реалізовано 10.08.2016 правомірно, тобто до закінчення строку дії відповідних ліцензій.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 січня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 12.05.2017 № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області (, місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 (нуль) копійок згідно квитанції №10 від 23.11.2017.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права що призвело до неправильного вирішення спору. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що суб'єкт господарювання має право здійснювати торгівлю алкогольними напоями до дати зазначеної в ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, при цьому останнім днем торгівлі буде дата, що передує даті, зазначеній в такій ліцензії. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача проти апеляційної скарги заперечив. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. На підставі наказу Головного управління ДФС у Тернопільській області №1149 від 09.12.2016 «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2» та направлень на перевірку №2183, №2184 від 09.12.2016 проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо дотримання суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, яка оформлена актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 16.12.2016 №487/40-00/НОМЕР_1.

В ході проведення перевірки працівниками контролюючого органу зафіксовано факт реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а саме: 10.08.2016 в магазині, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_2, було реалізовано одну пляшку пива «Жигулівське», місткістю 0,5 л, по ціні 11,50 грн. та дві пачки сигарет «Бонд синій» по ціні 13,65 грн., одну пачку сигарет «Прима червона» по ціні 15,00 грн.

За результатами перевірки зроблено висновок про порушення норм статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-BP (надалі - Закон №481/95-BP), із змінами та доповненнями. Акт перевірки підписано без зауважень, примірник акту перевірки вручено продавцю ОСОБА_4 під розписку.

На підставі акту перевірки Бучацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області прийнято рішення № від 04.01.2017 про застосування фінансових санкцій до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у розмірі 34000 грн. згідно статті 17 Закону №481/95-BP за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії та роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його до Тернопільського окружного адміністративного суду. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 у справі № 819/179/17, яка набрала законної сили 05.05.2017, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій № від 04.01.2017. Відповідно до вказаної постанови суду від 02.03.2017 підставами для скасування спірного рішення є те, що в розумінні Податкового кодексу України у Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області з 01.01.2017 року відсутні повноваження щодо прийняття рішення про застосування фінансових санкцій. Таким чином, оскаржуване рішення Бучацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області винесено за межами своєї компетенції, а відтак, неправомірно застосовано фінансові санкції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

З врахуванням вказаної вище постанови суду, на підставі акту перевірки від 16.12.2016 №487/40-00/НОМЕР_1, відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини другої статті 17 Закону № 481/95-BP Головним управлінням ДФС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 34000 грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, відтак, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 12.05.2017 № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 34000 грн. є протиправним.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом №481/95-BP.

При цьому, згідно з визначеннями термінів, наведених у статті 1 Закону № 481/95-BP, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Як передбачено частиною дванадцятою статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання (частина вісімнадцята статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Пунктом 25 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 № 493 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку. Бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування. У ліцензії зазначається: на лицьовому боці, зокрема, термін дії.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу п'ятого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З наведених вище правових норм слідує, що обов'язковою умовою для застосування контролюючим органом штрафної санкції передбаченої абзацом п'ятим частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР, є продаж, зокрема, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Тернопільській області видано ОСОБА_2 12.08.2015 ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами серії НОМЕР_2 та ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії НОМЕР_3, терміном дії з 10.08.2015 до 10.08.2016.

Крім того, щодо терміну дії вищевказаних ліцензій апеляційний суд зазначає наступне.

Поняття строку та терміну визначено приписами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), а саме ст.251 цього Кодексу.

У відповідності до частин 1, 2 статті 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

За змістом статті 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до частини першої статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно зі частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 ETS №76, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках, починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

Статтею 2 Європейської конвенції про обчислення строків визначено, що для цілей цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Європейської конвенції про обчислення строків, якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд дійшов до висновку, що видані позивачу ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами діяли до 24 години 10 серпня 2016 року.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією щодо визначення терміну дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами, висловленою Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 21 та 29 жовтня 2014 року (справи № К/800/6796/14, № К/9991/2135/12, № К/9991/22076/12).

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що здійснена позивачем 10.08.2016 року роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами є правомірною, оскільки вчинена в межах терміну дії ліцензій виданих позивачу 12.08.2015 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 січня 2018 року у справі №819/2000/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 10.05.2018р.