Справа № 607/5196/18
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2018 Справа №607/5196/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Кунцьо С.В.

з участю секретаря: Ліщинського О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1,

до: інспектора роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Щотки С.С.

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Щотки С.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 261574 від 03.11.2016 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 03 листопада 2016 року інспектором роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 261574, та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 03 листопада 2016 року о 23 год. 27 хв. громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Руська - Б.Хмельницького в м. Тернополі, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух праворуч» при чому здійснив поворот ліворуч, а також не мав при собі полісу обов'язкового цивільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.8.4 «г», п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою, та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву, в якій просить слухати справу в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов.

Інспектор роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП Щотка С.С. в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, у встановленому порядку, причини своєї неявки суду не повідомила та відзиву на позовну заяву не надсилала.

За наявності вказаних обставин, приймаючи до уваги заяву позивача, який просить слухати справу у його відсутності, та те, що інспектор роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП Щотка С.С., яка повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином - в судове засідання не з'явилася, при цьому не повідомила суд про поважність причини своєї неявки, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 261574, громадянин ОСОБА_1, 03 листопада 2016 року о 23 год. 27 хв. автомобілем марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Руська - Б.Хмельницького в м. Тернополі, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух праворуч» при чому здійснив поворот ліворуч, а також не мав при собі полісу обов'язкового цивільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.8.4 «г», п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України за, що передбачено адміністративну відповідальність згідно ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови серії АР № 261574 від 03 листопада 2016 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП Щотка С.С., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

В свою чергу, диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП передбачає, зокрема, порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків.

Так, ч.1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч вимога ч.2 ст.77 КАСУ, відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на доказування правомірності його рішення, а саме не представлено достатніх належних доказів на підтвердження викладених у постанові обставин та спростування заперечень у позові ОСОБА_1 проти цього.

Крім цього відповідно до ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію»передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови, така не містить жодних посилань на будь-які інші фактичні дані, на підставі яких інспектор дійшла висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема у цій же постанові графа 8 «до постанови додаються…» не заповнена, що також породжує питання чи фіксувався процесуальний порядок, з моменту виявлення ймовірного проступку.

Так, згідно постанови серії АР №261574, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 8.4 «г» ПДР України, а саме знаку 4.1 «Рух праворуч». Однак суд звертає увагу на те, що даний факт суперечить дійсності, оскільки згідно додатку 1.4 до Правил дорожнього руху України знак «Рух праворуч» позначений, як «4.2», а знак 4.1 - це «Рух прямо». Таким чином позивач не міг порушити вимоги знаку 4.1 «Рух прямо» - оскільки на ділянці дороги вул. Руська - Б.Хмельницького в м. Тернополі такого дорожнього знаку не встановлено, натомість наявний знак 4.2 «Рух праворуч», а в оскаржуваній постанові поліцейським допущено помилку, що має істотне значення та впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1

Крім того ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, без полісу обов'язкового цивільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Так, об'єктивна сторона правопорушення ч.1 ст.126 КУпАП - це формальний склад керування транспортними засобами особами, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, обов'язковими ознаками об'єктивної сторони правопорушення, яке ОСОБА_1 є наявність діяння, тобто, саме факт керування транспортним засобом водієм, чого суб'єктом владних повноважень в даному випадку не доведено.

Таким чином, судом не може бути надано правової оцінки зазначеним у постанові обставинам справи, оскільки така оцінка без підтверджуючих доказів вчинення адміністративного правопорушення може призвести до неправильного висновку про наявність в діях позивача порушень вказаних у оскаржуваній постанові. Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення, чого інспектором не було виконано.

Тому шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративних проступків.

За таких обставин, наявні у справі матеріали, зокрема, постанова не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення передбачені ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, ст.122, 126, п.1 ст.247, ст.251, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 04.02.2005 року виданого Тернопільським ДАІ ГУ УМС України) до інспектора роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Щотки С.С. (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 261574 від 03.11.2016 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 261574 від 03.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 10 травня 2018 року.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо