Справа № 319/1347/17
Суддя: Валігурський Г. Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1347/17
Провадження №2-а/319/4/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Валігурського Г.Ю. при секретарі судового засідання Костенко А.В., без участі представників сторін, розглянувши справу за позовною заявою ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріч Леоніда Миколайовича про скасування постанови

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому керуючись п. 1 ст. 529 Митного кодексу України просить скасувати постанову Волинської митниці від 12.04.2017 року №2849/20505/2016 через порушення при її ухваленні вимог п. 4 ст. 526 Митного кодексу України. В обґрунтування позову зазначив, що 12.04.2017 року відповідачем винесена оскаржувана постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України, у зв'язку з порушенням терміну транзиту автомобіля в межах митної території України. При цьому його не було повідомлено про дату розгляду справи про порушення митних правил. Також посилається на дію обставин непереборної сили, а саме заборона йому ухвалою суду у виїзді за кордон, внаслідок якої він був позбавлений можливості вивезти транспортний засіб за межі митної території України до закінчення терміну транзиту.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що про розгляд справи про порушення митних правил позивач був повідомлений належним чином шляхом надіслання листа-повідомлення від 23.03.2017 року №2871/20/03-70-20-03, який був надісланий рекомендованою кореспонденцією. Також зазначає, що термін вивезення (транзиту) автомобіля з митної території України закінчився 28.10.2016 року, а ухвала суду від 26.10.2016 року, якою застосовано тимчасове обмеження позивача у виїзді за кордон, набрала законної сили 29.11.2016 року. Таким чином позивач мав можливість до закінчення терміну транзиту до 28.10.2016 року вивезти автомобіль за межі митної території України. Вказує, що позивачем не надано доказів наявності обставин непереборної сили, які завадили йому вивезти автомобіль за межі митної території України.

Ухвалами суду від 10.04.2018 та від 19.04.2018 у відповідача витребувано докази повідомлення позивача про дату час та місце складання протоколу про порушення митних правил від 05.12.2016 року та про розгляд справи про порушення митних правил, що відбувся 12 квітня 2017 року копії всіх матеріалів, що стали підставою для винесення постанови в справі про порушення митних правил №2849/20505/2016 від 12 квітня 2017 року, докази повідомлення позивача про дату час та місце складання протоколу про порушення митних правил від 05.12.2016 року та про розгляд справи про порушення митних правил, що відбувся 12 квітня 2017 року.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи позивач та відповідач в судове засідання не прибули, позивачем у клопотанні від 02.05.2017 заявлено про розгляд справи без його участі, відповідач причин неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не подавав, що у відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

18 жовтня 2016 року позивач по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митнці ДФС автомобіль марки Chrysler Voyager р.н. НОМЕР_1 (далі - автомобіль) в режимі транзит, що підтверджується динними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску та не заперечується сторонами.

05 грудня 2016 року заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням Негріч Леонідом Миколайовичем складено протокол №2849/20505/2016 відносно громадянина ОСОБА_1 про порушення митних правил за ознаками правопорушення передбаченого, ч. 3 ст. 470 МК України.

12 квітня 2017 року заступником начальника Волинської митниці ДФС Негріч Леонідом Миколайовичем, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, прийнято постанову в справі про порушення митних правил №2849/20505/2016.

Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на звільнення його від адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, на підставі ст. 460 того ж Кодексу, у зв'язку із судовим обмеженням у праві виїзду за кордон, виходячи з наступного.

Особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України визначені статтею 381 Митного кодексу України, за приписами якої громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

У разі порушення зобов'язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу.

У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

В даному випадку позивачем транспортний засіб ввезено в митному режимі «Транзит» без письмового декларування.

Частиною 1 статті 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 379 Митного кодексу України строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень - 10 діб.

За правилами ч. 2 ст. 95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Вказаними нормами права встановлено обов'язок особи у встановлений законодавством строк вивезти транспортний засіб, поміщений у митний режим «Транзит», за межі митної території України, а невиконання такого обов'язку є порушенням митних правил та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Позивачем не заперечується факт перевищення десятиденного строку транзитного перевезення транспортного засобу.

Як встановлено судом, позивачем транспортний засіб ввезено на митну територію України в митному режимі «Транзит» 18.10.2016 р. З урахуванням строків, встановлених п.1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України, позивач повинен був вивезти транспортний засіб за межі митної території України до 28 жовтня 2016 р.

Частиною третьою статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів».

Відповідно до ст. 460 МК України вчинення порушення митних правил передбачених зокрема, статтею 470, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Позивач, в порушення вимог ст.95 МК України, більше ніж на десять діб перевищив строк доставки транспортного засобу, який згідно ст. 321 МК України, перебуває під митним контролем та митне оформленням якого не закінчене, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Частиною 1 статті 460 Митного кодексу України встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Тобто, умовою звільнення особи від відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 470 Митного кодексу України, є аварія, дії непереборної сили, протиправні дії третіх осіб, що підтверджено відповідними документами.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 р. № 1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 р. за № 1428/11708 (далі - Правила), встановлено, що обставини непереборної сили - це смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Також згідно з п. 2 розділу VIII «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непоборної сили» Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2013 р. № 657, обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Крім того, цей Порядок передбачає обов'язок особи, яка відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), до митного органу із відповідною заявою.

Матеріали справи не містять підтвердження наявності обставин непереборної сили, за яких позивач був позбавлений можливості виконати вимоги щодо дотримання строків транзиту транспортного засобу.

Обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон, застосоване ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2016 року у справі №319/1348/16-ц, не є обставиною непереборної сили в розумінні ст. 460 МК України та Правил, оскільки вказані обставини залежали від дій самого позивача та були вжиті у зв'язку з невиконання ним постанови Запорізької митниці ДФС від 29.04.2016 №0063/11200/16 про стягнення 8500 грн. штрафу.

Більше того, як слідує з вказаної ухвали суду вона набрала законної сили лише 29.11.2016 року, тобто майже через місяць після того як автомобіль мав бути вивезений позивачем за межі митної території України (до 28.10.2016 року).

В цьому випадку позивачем не виконано зазначеного обов'язку, не надано доказів наявності факту аварії чи інших обставин непереборної сили у розумінні зазначених вимог митного законодавства.

При цьому, вирішуючи питання обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Згідно із приписами ст. 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Згідно із ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, чинним на час виникнення спірних відносин Митним кодексом України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено зокрема право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення. Також, митним кодексом України визначено єдину обов'язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Позивач у справі зазначає, що в порушення вимог МК України його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, в порушення приписів ст. 526 МК України, постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу прийнято у відсутність ОСОБА_1 як особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідач заперечує проти порушення при прийнятті оскаржуваної постанови вимог МК України, зазначає, що позивач був чотири рази належним чином викликаний до місця розгляду справи про порушення митних правил, однак жодного разу не прибув, у зв'язку з чим, справу було розглянуто в його відсутність із прийняттям постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

На підтвердження власних доводів відповідач надав до матеріалів справи копії листа від 05.12.2016 року, листа без номера і дати, телеграми, листа від 23.03.2017 року з повідомленням позивача, що розгляд справи про порушення ним митних правил призначався на 18.01.2017 року з 10:00 до 12:00, на 08.02.2017 року з 10:00 до 12:00, на 22.03.2017 року о 10:00, а потім на 12.04.2017 року з 10:00 до 12:00.

На підтвердження направлення на адресу позивача вказаних листів та телеграми відповідачем надано копії фіскальних чеків.

Між тим, відповідачем до суду не надано, а в матеріалах справи відсутні докази на користь отримання ОСОБА_1 поштового відправлення 700, із вмістом листа від 23.03.2017, в якому позивача повідомлялось про час та місце розгляду справи щодо нього про порушення митних правил. Повідомлення про вручення такого поштового відправлення позивачу до справи не надано.

Більше того, згідно фіскального чеку наданого на підтвердження відправлення вказаного листа адресатом зазначено «ОСОБА_1», тоді як прізвище позивача ОСОБА_1.

За таких обставин відповідачем не доведено, що позивач був належним чином у відповідності до вимог ст. 526 МК України повідомлений про час та місце розгляду щодо нього справи про порушення митних правил.

За відсутності доказів щодо належного сповіщення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про порушення митних правил заступник начальника Волинської митниці ДФС Негріч Л.М. не мав права проводити розгляд адміністративної справи у відсутність ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних справи у відсутність особи, яка притягається до відповідальності та не є належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заступник начальника Волинської митниці ДФС Негріч Л.М. діяв протиправно, із порушенням приписів ст. 526 МК України.

Протиправність розгляду адміністративної справи про порушення митних справи, в свою чергу, свідчить і про протиправність прийнятої за наслідками такого розгляду постанови від 12 квітня 2017 року у справі про порушення митних правил, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідач, на якого покладено обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, на надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання порядку розгляду справи про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, зокрема, належного сповіщення ОСОБА_1 про час та місце розгляду щодо нього справи як передумови забезпечення обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є: винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Оскільки позивач належним чином не був повідомлений про час і місце розгляду щодо нього протоколу про порушення митних правил, у зв'язку з чим були обмежені його права, а тому винесена щодо нього постанова № 2849/20505/2016 від 12.04.2017 про порушення митних правил є незаконною.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією ПАТ «Метабанк» № П461/5829730/1 від 18.10.2017.

У справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, статей 2-4 Закону №3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

Такий правовий висновок слідує з постанови Верховного Суду України від 31.01.2017 року у справі №298/1232/15-а.

Таким чином, позивачем помилково сплачено судовий збір в сумі 640 грн., у зв'язку з чим відшкодуванню за рахунок відповідача він не підлягає.

При цьому позивачу роз'яснюється право у відповідності до правил встановлених п. 1. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» звернутись до суду з клопотанням про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 77, 79, 241, 243-246, 286 КАС України суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Негріч Леоніда Миколайовича про порушення митних правил №2849/20505/2016 від 12 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Роз'яснити ОСОБА_1 право у відповідності до правил встановлених п. 1. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» звернутись до суду з клопотанням про повернення сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду подається через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Суддя Г.Ю. Валігурський