Справа № 128/1455/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2018 року

м. Київ

справа №128/1455/17

провадження №К/9901/15182/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13.09.2017 (головуючий суддя Саєнко О.Б.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Білої Л.М., суддів Граб Л.С., Гонтарук В.М.) у справі №128/1455/17 за позовом ОСОБА_2 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 та встановити, що розмір пенсії неповинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, у розмірі, що становить 1624,00 гривень; зобов'язати відповідача повернути недоплачену ним суму пенсії у період 01.10.2011 по 01.06.2017 в розмірі 12940,00 гривень.

2. Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.09.2017, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017, у задоволенні позову відмовлено.

3. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким позов задовольнити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача та з 02.02.1998 їй призначена пенсія по інвалідності (загальне захворювання) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» при загальному стажі роботи 27 років 5 місяців 28 днів.

5. 23.02.2017 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 мотивовану тим, що шість років ОСОБА_2 як інвалід ІІ групи недотримувала значної суми коштів до своєї пенсії. Просив переглянути нарахування пенсії ОСОБА_2 у період 2017, 2016, 2015, 2014, 2013, 2012 та 2011 років та призначити їй як інваліду ІІ групи гідну пенсію, яка відповідає ст. 46 Конституції України з урахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України».

6. Листом від 10.05.2017 відповідачем відмовлено ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з посиланням на те, що розмір її пенсії відповідає чинному законодавству.

7. Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що розмір пенсії, яку отримує ОСОБА_2, відповідає вимогам законодавства, зокрема, є не меншим від прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатного населення.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Позивач у своїй касаційній скарзі наголошує, що розмір її пенсії повинен бути не меншим, аніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць. ОСОБА_2 вважає, що суди не вірно застосували положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що призвело до ухвалення незаконних рішень.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

11. Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

13. Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (на момент проведення перерахунку пенсії позивачу за нормами даного Закону) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

14. Аналіз зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства свідчить, що сталою величиною для обрахунку мінімальної пенсії за віком є визначений законом прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність

15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що протягом всього спірного періоду позивач отримувала пенсію не нижчу за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

16. Зокрема, розмір пенсії позивача станом на червень 2017 року становить 1432,75 грн., що перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність на відповідний період (1312,00 грн.).

17. Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованості позиції позивача стосовно необхідності підвищення розміру її пенсії до 1624,00 грн., оскільки норми ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» окремо встановлюють розмір прожиткового мінімуму для такої соціальної і демографічної групи населення як особи, які втратили працездатність, і який має застосовуватись до позивача в силу вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

18. З огляду на викладене, безпідставними є твердження позивача щодо нарахування відповідачем їй пенсії у меншому розмірі, ніж встановлено законом.

19. Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

20. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

21. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 345, 350 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13.09.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017 у справі №128/1455/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб