Справа № 308/8216/17
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8216/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

з участю секретаря Бомбушкар В.П.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_1, до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, який мотивує тим, що він є інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. У 2016 році йому було здійснено виплату разової грошової допомоги до 5 травня у сумі 2310,00 грн. 08.04.2016 року, а у 2017 році у сумі 2700,00 грн. 24.04.2017 року. На його заяви щодо виплати невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 та 2017 роки в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради повідомило, що оскільки виплати за 2016 та 2017 роки здійснені у розмірах передбачених постановами Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року та № 223 від 05.04.2017 року, то підстави для нарахування для виплати додаткової суми грошової допомоги відсутні. Вказану відмову позивач вважає неправомірною, посилаючись на те, що ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» із змінами внесеними Законом України від 25.12.1998 року № 367-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком для інвалідів ІІІ групи, яку Законом України № 107- VI від 28.12.2007 року викладено в новій редакції. Зокрема, новою редакцією ч.5 ст. 13 цього Закону встановлено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Проте дану норму визнано неконституційною згідно з рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року. Вважає, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів на підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанови КМ України № 141 від 02.03.2016 року та № 223 від 05.04.2017 року.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області щодо не здійснення йому перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту протиправною, та зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня з урахуванням проведених виплат, в сумі 5600 грн. за 2016 рік, 6487,00 за 2017 рік.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Просила суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не враховано, що п. 63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79-VІІІ, (який набрав чинності з 01.01.2015 року) розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, згідно з яким норми і положення статей 12,12,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов»язкового державного соціального страхування, у зв»язку з чим з набранням чинності п. 63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79-VІІІ, стала «застарілою» і не підлягає застосуванню норма ч.65 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного.

Спірні правовідносини між сторонами врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У відповідності до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, встановлено виплату інвалідам війни ІІІ групи щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.17 цього Закону фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, оскільки Закон України № 79-VІІІ є таким, що прийнятий пізніше у часі, до спірних правовідносин підлягають застосуванню його положення, тому розмір щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни до 5 травня в 2017 році визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «ОСОБА_2 питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв»язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами за місцем їх проживання), у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув»язнення не виповнилося 14 років) в»язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: І групи 2975 грн.; ІІ групи 2600 грн.; ІІІ групи 2310 грн.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 05 квітня 2017 року №223 «ОСОБА_2 питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань (далі грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі районні органи соціального захисту населення).

Інвалідам війни III групи сума виплат до 5 травня у 2017 році становить - 2700 гривень

Вказані положення Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223 є також чинними.

Слід також зауважити, що у рішенні № 3-рп від 25.01.2012 Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Тому Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що призначаючи та виплачуючи позивачу грошову допомогу у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 та від 05.04.2017 № 223, відповідач діяв на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством України, відтак, підстави для задоволення позову про визнання протиправними дій відповідача в частині недоплати позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня за 2017 рік та зобовязання виплатити кошти відсутні.

На підставі наведеного, керуючись 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_1, до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 травня 2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4