Справа № П/9901/226/18
Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 800/434/17 (П/9901/226/18)

Провадження № 11-523сап18

Суддя Великої Палати Верховного Суду Саприкіна І. В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року у справі за його позовом до Вищої ради правосуддя, третя особа - Вища кваліфікаційна комісія суддів України, про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом, у якому просив визнати неправомірною бездіяльність Вищої ради правосуддя щодо тривалого нерозгляду його заяви про звільнення з посади судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у відставку та зобов'язати відповідача негайно розглянути цю заяву.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2017 року відкрито провадження в цій справі.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

На підставі підп. 5 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України позовні заяви та апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої або апеляційної інстанції та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ураховуючи наведене вище, позовну заяву ОСОБА_2 було передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2.відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням з підстави порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, суд установив, що вона не відповідає вимогам ст. 296 КАС Україниз огляду на таке.

За приписами п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

ОСОБА_2 заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, у якому зазначає, що його матеріальне становище не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки він у період з 15 березня 2018 року по 30 березня 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні в Олександрійській міській лікарні № 1 і за цей період не отримував заробітної плати, а лист непрацездатності ще не оплачено Фондом соціального страхування.

Проте клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

У ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вказано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з цим матеріали апеляційної скарги не містять обставин і відповідних доказів щодо майнового стану скаржника чи інших передбачених наведеною вище законодавчою нормою підстав для звільнення від сплати судового збору.

Згідно з підп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як убачається з матеріалів апеляційної скарги, ОСОБА_2 звернувся з позовом у жовтні 2017 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1600 грн.

Отже за подання позову сплаті підлягав судовий збір в сумі 640 грн (1600 х 0,4).

З огляду на зазначене, за звернення до суду з апеляційною скаргою скаржник повинен сплатити судовий збір у розмірі 960 грн (640 грн х 150%).

Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір за такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, призначення платежу - (*; 101; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), Верховний Суд) або надати обґрунтоване клопотання .

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 169, 266, 296, 298 КАС України, суддя Великої Палати Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року у справі за його позовом до Вищої ради правосуддя, третя особа - Вища кваліфікаційна комісія суддів України, про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху та надати десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Саприкіна