Справа № 820/2165/18
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 р. № 820/2165/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СГ ІСТЕЙТ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СГ ІСТЕЙТ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 26.12.2017 на суму 23967,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та була отримана ним 16.04.2018, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

19.04.2018 Головним управлінням ДФС у Харківській області до канцелярії суду було подано відзив на позов, в якому зазначено, що дії та рішення відповідача є правомірними, та відповідають вимогам чинного законодавства.

Разом із відзивом на позовну заяву відповідачем було подано заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якій просить суд призначити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Судом було ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з власної ініціативи як іншу справу, для якої пріоритетним є швидке вирішення справи згідно ч. 2 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а не за клопотанням позивача, яке подається згідно ч. 1 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 2 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, передбаченому частиною першою статті 259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

З огляду на те, що судом ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з власної ініціативи та у зв'язку з відсутністю клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження відповідно судом не визначалося строку відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, тому правила передбачені ч. 4 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України в даному випадку не застосовуються, оскільки не передбачено подання відповідачем заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в даному випадку.

Згідно ч. 3 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом. Враховуючи вищевикладене, заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження суд залишає без розгляду.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СГ ІСТЕЙТ" зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі 21.01.2015 за номером 0065049.

27.01.2017 на адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 26.12.2017.

Податкове повідомлення-рішення № було складено на підставі акту камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "СГ ІСТЕЙТ" з питань дотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних №23456/20-40-121517/39594598 від 05.12.2017.

Перевіркою було встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "СГ ІСТЕЙТ" вимог абз. 11 п. 201,10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755, яким передбачено термін реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: несвоєчасна реєстрація податкової накладної №7 від 04.08.2016 - зареєстрована 21.11.2016, термін прострочки 94 дні, несвоєчасна реєстрація податкової накладної №8 від 05.08.2016 - зареєстрована 21.11.2016, термін прострочки 93 дні, на загальну суму ПДВ 139685,56 грн.

Позивачем було подано до контролюючого органу заперечення на акт про результати камеральної перевірки, проте листом ДФС у Харківській області позивача повідомлено, що з урахуванням заперечень висновки акту камеральної перевірки залишено без змін.

Відповідно до п. 76.3. ст. 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених ст.102 Податкового кодексу України, а саме 1095 днів. Суд зазначає, що камеральна перевірка проводилась відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 75.1.1 ст. 75 Податкового кодексу України, предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій та/або своєчасність реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Згідно з п. 114.1 ст. 114 Податкового кодексу України, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Щодо тверджень позивач про неможливість своєчасно зареєструвати податкові накладні №4 від 07.03.2017 та №4 від 04.04.2017, оскільки суми податку по таким накладним перевищували реєстраційний ліміт який містився на рахунку у системі електронного адміністрування платника податків, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2001.4 ст. 2001 Податкового кодексу України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 2001. 3 статті 2001 цього Кодексу; б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку; в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України; г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.41 статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до вище зазначеного, платник податків повинен самостійно контролювати свій рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відсутність реєстраційного ліміту не може бути обставиною яка звільняє платника податків від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН відповідно до п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України.

Також, позивач вказує що податкові накладні №7 від 04.08.2016 та №8 від 05.08.2016, зареєстровані в ЄРПН 21.11.2016 не своєчасно у зв'язку з неправомірним розірванням договору про визнання електронних документів.

Так, судом встановлено, що 21.07.2016 було розірвано договір про визнання електронних документів між позивачем та Східною ОДПІ ГУ ДФС у Харківський області у зв'язку з тим, що місцезнаходження не відповідає відомостям ЄДР.

Проте, позивачем не надано доказу звернення до суду у встановлений законом термін, щодо оскарження дій стосовно незаконного розірвання договору про визнання електронних документів.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СГ ІСТЕЙТ" задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СГ ІСТЕЙТ" (вул. Греківська, буд. 6, кв. 8, м. Харків, 61010, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов