Справа № 219/15118/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року справа №219/15118/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Ястребової Л.В, суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2018 р. у справі № 219/15118/17 (головуючий І інстанції - Голошивець І. О.) за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Бахмутського управління пенсійного фонду України (надалі - відповідач) про визнання дій відповідача щодо припинення нарахування та невиплати пенсії з лютого 2016 року неправомірними, зобов'язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії з лютого 2016 року, нараховувати та сплачувати пенсію надалі та виплатити виниклу заборгованість з виплати пенсії з лютого 2016 року на рахунок, відкритий у ПАТ «Ощадбанк», допущення негайного виконання постанови суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, зобов'язання відповідача подати до суду звіт про виконання постанови у місячний строк з дня набрання законної сили судовим рішенням ( а.с. 1-3).

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донеької області від 28 грудня 2017 року адміністративну справу передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 9).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року, у звязку з виявленими недоліками, позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано надати до суду докази порушення прав позивача відповідачем (рішення УПФУ про призупинення виплати пенсії, відповідь на звернення щодо причини призупинення/невиплати пенсії тощо (а.с. 17).

На виконання вищезазначеної ухвали суду, позивачем, 26 березня 2018 року подано клопотання , в якому зазначає, що надати рішення про призупинення виплати пенсії та інші докази на підтвердження порушення своїх прав не може, оскільки ці докази є у пенсійній справі, у зв'язку з чим, просила витребувати у відповідача належним чином засвідчену копію її пенсійної справи, інформацію про перебування на обліку у відповідача, суму та дату останньої виплати пенсії, розмір заборгованості по пенсії та підстави припинення виплати пенсії. (а.с. 20).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2018 року позовну заяву повернуто з підстав ненадання до суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вказуючи, при цьому, що всупереч вимог ст. ст. 160, 161 КАС України позивач покладає цей обов'язок на суд. (а.с. 21).

Позивач із такою ухвалу не погодилась, звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, просила скасувати ухвалу суду про повернення позовної заяви та направити справу до суду перщої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно повернув її позовну заяву, дійшовши до висновку, що позивачем не виконано ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме, не надано доказів порушення прав позивача відповідачем (рішення УПФУ про призупинення виплати пенсії, відповідь на звернення щодо причини призупинення/невиплати пенсії тощо. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що після отримання ухвали про залишення позовної заяви без руду від 22.03.2018 р., звернулась до суду з клопотанням, в якому зазначила, що надати рішення про призупинення виплати пенсії та інші докази на підтвердження порушення своїх прав не може, оскільки ці докази є у пенсійній справі, у звязку з чим, просила суд витребувати у відповідача належним чином засвідчену копію її пенсійної справи, інформацію про перебування на обліку у відповідача, суму та дату останньої виплати пенсії, розмір заборгованості по пенсії та підстави припинення виплати пенсії, але судом зазначене клопотання не розглянуто, а натомість, повернуто позовну позовну заяву (а.с. 25-26).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160,161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вимог цієї норми, підстави для залишення позовної заяви без руху встановлені саме статтею 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, перелік яких є вичерпним.

Так, відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За частиною 4 та 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

За статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Матеріали справи свідчать, що позивачем у позовній заяві зазначено позовні вимоги, з викладенням обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивачем до позовної заяви надано копії наступних документів: паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, пенсійного посвідчення, довідки внутрішньо переміщеної особи. (а.с. 4-6).

У клопотанні, поданому позивачем на усунення недоліків позовної заяви, останній зазначив, що надати рішення про призупинення виплати пенсії та інші докази на підтвердження порушення своїх прав не може, оскільки ці докази є у пенсійній справі, натомість, просила витребувати у відповідача належним чином засвідчену копію її пенсійної справи, інформацію про перебування на обліку у відповідача, суму та дату останньої виплати пенсії, розмір заборгованості по пенсії та підстави припинення виплати пенсії.

Суд першої інстанції зазначене клопотання позивача проігнорував та постанов ухвалу про повернення позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, в даному випадку, судом першої інстанції не надано належної оцінки зазначеним обставинам.

Так, відповідно до ч.3 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Крім того, слід зазначити, що ч. 1 КАС України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5, 7 ч.2 ст.180 КАС України, у підготовчому засіданні суд: роз'яснює учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; пропонує учасникам справи надати суду додаткові докази або пояснення; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових та електронних доказів за їх місцезнаходженням; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до вимог вищевказаних норм, суд може запропонувати особам, які беруть участь у справі надати докази, звернувшись з відповідним клопотанням щодо цього, або витребувати такі докази з власної ініціативи.

При цьому, слід зазначити, що питання щодо витребування доказів суд може вирішити як на стадії відкриття провадження у справі, так і під час підготовчого засідання, шляхом зазначене про це або в ухвалі про відкриття провадження у справі, або в ухвалі про підготовку справи до розгляду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що чинним законодавством України передбачено подання саме наявних у позивача доказів.

Ненадання позивачем доказів, які ним не може бути подано з об'єктивних причин не можуть бути підставою для залишення позовної заяви без руху чи поверненні позову, а тому, в даному випадку, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що висновок суду першої інстанції щодо ненадання позивачем доказів порушення її прав відповідачем (рішення УПФУ про призупинення виплати пенсії, відповідь на звернення щодо причини призупинення/невиплати пенсії тощо та відмова позивачу у задоволенні клопотання про витребування у відповідача вищезазначених доказів, суперечать вимогам процесуального законодавства.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, повинен був вирішити справу на підставі наявних доказів, або витребувати необхідні докази, як того вимагають норми діючого КАС України.

Матеріали справи свідчать, що при зверненні до суду позивачем дотримано вимоги 160, 161 КАС України, а саме, надано всі докази, які позивач мав та наведено підстави неможливості подання доказів зазначених судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, що спростовує висновки суду першої інстанції.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права і дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 320 КАС України передбачено наступні підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а саме:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 286, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2018 р. у справі № 219/15118/17 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повний текст постанови складено 15 травня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць