Справа № 444/192/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2602/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13.03.2018 року (рішення ухвалене о 13:06 хв. у м. Жовкві судом у складі головуючого судді Зеліско Р.Й.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 5999/20900/17 від 26.12.2017 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що дана постанова про порушення митних правил винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих нею доказів. Зазначає, що 28.11.2017 року у зоні митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська-Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, при виїзді з України до Республіки Польща на автомобілі марки «DaimlerСhrysler S400», реєстраційний номер НОМЕР_1, Державною митною службою України було складено протокол про порушення митних правил № 5999/20900/17 від 28.11.2017 року у зв'язку з порушенням строку транзитного перебування на території України вказаного автомобіля. Зазначає, що строк транзитного перебування на території України автомобіля, що був ввезений нею не порушила, оскільки 04.12.2016 року вона з чоловіком ОСОБА_3 потрапила в ДТП та автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказує, що під час складання протоколу про порушення митних правил повідомила про це працівників митниці. Факт дорожнього-транспортної пригоди встановлений постановою Жовківського районного суду Львівської області від 12.01.2017 року у справі № 444/2658/16-ц на підтвердження чого надала ксерокс даної постанови.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13.03.2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що позивачем ні митному органу, ні суду не надано доказів факту аварії чи дії обставин непереборної сили, які б перешкоджали позивачу вивезти за межі України транспортний засіб у строки визначені ст. 95 МК України.

Рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_4. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.11.2017 року близько 03:42 години в зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська-Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, з України до Польщі в'їхав автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S400», реєстраційний номер НОМЕР_1 у якому громадянка України ОСОБА_4 прямувала у приватну поїздку в Республіку Польща з України.

Під час митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього та осіб, які у ньому переміщуються, в ПІК «Інспектор» та в ЄАІС ДФС України виявлено, що громадянкою України ОСОБА_5 01.12.2016 року о 15:30 годині через пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України автомобіль марки MERCEDES-BENZ S400, VIN: НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Польща), без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України.

Разом з тим, було встановлено відсутність у ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДФС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 28.11.2017 року.

Вважаючи, що в діях позивача наявний склад порушення митних правил передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, державним інспектором ВМО № м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Якимовою О.Ю. 28.11.2017 складено протокол№ 5999/20900/17.

На підставі цього протоколу заступником начальника Львівської митниці ДФС Скромним Я.І. 26.12.2017 винесено оскаржувану постанову, якою ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України.

Суд апеляційної інстанції перевіривши на відповідність вказаної постанови про порушення митних правил вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, вважає, що така постанова є протиправною з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів - від одного підрозділу цього органу до іншого), митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби не більше ніж на одну добу -тягне за собою попередження або накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3 ст. 470 МК України).

У частині першій статті 458 МК України вказано, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За правилами статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті478, статтею481цьогоКодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, вчинення такого виду порушення митних правил, як перевищення встановленого строку доставки транспортних засобів, що перебувають на територію України в режимі транзит, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції вірно встановив і це не заперечується сторонами, що позивачем спірний транспортний засіб ввезений в режимі транзит і ним порушено строк вказаний в ст. 95 МК Україні більш як на 10 діб.

В той же час суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, належним чином не перевірив оскаржувану постанову про порушення митних правил на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 МК України, а також не дослідив усіх обставин та доказів, з метою встановлення обставин визначених ч. 1 ст. 460 МК України за наявності яких адміністративна відповідальність за ст. 470 МК України не наступає.

Так, у матеріалах справи наявна копія постанови Жовківського районного суду Львівської області від 12.01.2017 по справі № 444/2658/16-п, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Згідно цієї постанови, ОСОБА_3 04.12.2016 року о 22.00 год. по вул. Ярослава Мудрого, 12Б/2, м. Жовква Львівської області, керуючи автомобілем Daimlerchryslerд.н.з. НОМЕР_3 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з електроопорою, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже з вказаної постанови чітко вбачається, що спірний транспортний засіб 04.12.2016 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, яка полягає у зіткненні з електроопорою, внаслідок якого автомобіль отримав механічні пошкодження.

В той же час вказана постанова не містить відомостей, які саме механічні пошкодження отримав автомобіль і чи перешкоджають ці пошкодження подальшій експлуатації транспортного засобу, а суд першої інстанції цих обставин не з'ясував, незважаючи на те, що вони мають істотне значення для справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Одним із принципів адміністративного судочинства є офіційне з'ясування обставин справи, який полягає у тому, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч. 3 ст. 2, ч. 4 ст. 9 КАС).

Проте в супереч вказаним вище нормам процесуального права, суд першої інстанції не витребував матеріалів справ справи про адміністративне правопорушення для з'ясування характеру механічних пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП.

В суді апеляційної інстанції представником позивача до матеріалів справи долучено копію схеми ДТП, з якої вбачається наступні пошкодження транспортного засобу: деформовано центральну частину, капот, передній бампер, переднє ліве крило, ліві передні та задні двері, розбите заднє ліве скло, двері. Вказані пошкодження узгоджуються із наданими представником позивача роздруківками фотографій з місця ДТП.

Таким чином наведеними вище доказами підтверджується факт аварії, внаслідок якої транспортний засіб отримав істотні механічні ушкодження, у зв'язку з чим його експлуатація транспортного засобу була неможливою.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач не надав доказів аварії і митному органу, оскільки як вбачається із наявного у справі повідомлення від 06.12.2016, позивачем повідомлено, що внаслідок аварії транспортний засіб отримав механічні пошкодження, що позбавляє можливість вивезти його за межі України у строки визначені ст. 95 МК України. Цим же листом повідомлено, що усі матеріали щодо ДТП знаходяться у Жовківському ВП Кам'янко-Бузького ВП ГУНП у Львівській області. Оригінал цього повідомлення знаходиться у розпорядженні Львівської митниці ДФС.

Відповідно до ст. 489 МК посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать, зокрема, витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них.

За змістом ч. 1 ст. 510 МК України посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації.

Отже, враховуючи те, що позивачем митному органу було повідомлено про факт аварії, посадова особа митного органу у процесі розгляду справи про порушення митних правил повинна булана підставі ст. 508 МК України звернутися в Жовківський відділ поліції Кам'янко-Бузького ВП ГУНП у Львівській області та до Жовківського районного суду Львівської області за отриманням необхідних матеріалів щодо обставин аварії.

Однак відповідачем цього не було зроблено внаслідок чого не було враховано усіх обставин, які мають значення для справи.

Окремо суд зазначає, що незважаючи на отримання від позивача повідомлення, митний орган не забезпечив прибуття уповноваженого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу за місцем його знаходження, як це передбачено розділом 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 (далі Порядок № 657).

Так, згідно п. 5 розділу 8 Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Якщо керівником митного органу, у зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особою, що виконує його обов'язки, після опрацювання заяви з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків прийнято рішення про недоцільність проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, або якщо протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили відсутня можливість дістатися до місця пригоди, особі, що подала заяву про аварію або дію обставин непереборної сили, митним органом невідкладно надається письмове підтвердження факту отримання такої заяви, у якому зазначаються причини непроведення митним органом огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, яке засвідчується підписом керівника цього митного органу або особи, що виконує його обов'язки, та завіряється відбитком печатки митного органу або особистої номерної печатки. Копія такого письмового підтвердження надсилається протягом трьох робочих днів митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили.

Отже, отримавши повідомлення від позивача про аварію, внаслідок якої транспортний засіб зазнав технічних пошкоджень, митний орган не вживав жодних заходів спрямованих на огляд транспортного засобу та місця де він знаходиться.

Суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги доводи позивача, що тривалість ремонту транспортного засобу пов'язано із відсутністю необхідних коштів, у зв'язку з чим більшість робіт виконувались її чоловіком в домашніх умовах, а окремі агрегати (коробку перемикання передач) виконував ФОП ОСОБА_8, оскільки в суду відсутні підстави недовіряти позивачу. В той же час митний орган будучи обізнаний про факт аварії, маючи сумніви у надмірній тривалості ремонтних робіт, не був позбавлений можливості провести огляд транспортного засобу.

Таким чином, враховуючи належне повідомлення митного органу у встановлений термін, наявність обставин непереборної сили, за яких позивач був позбавлений можливості у визначений МК України строк доставити транспортний засіб за межі митної території України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 по справі № 357/2754/17.

Згідно ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв постанову, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є підставними і обґрунтованими.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд повинен вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Отже, позивач, який оскаржив постанову у справі про адміністративне правопорушення (порушення митних правил) звільняється від сплати судового збору.

Слід зазначити, що Законом України «Про судовий збір», який набрав чинності 01.11.2011р., такі особи не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом із цим, такий припис ч. 4 ст. 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями ст.5 вказаного Закону, якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним.

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми ч.4 ст.288 КУпАП є спеціальними нормами відносно норм Закону України «Про судовий збір».

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Звідси, питання повернення сплаченого позивачем судового збору за подання позову може вирішуватися після подання позивачем відповідної заяви.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13.03.2018 року у справі №444/192/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0997/20910/16 від 15.04.2016, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення за ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Р. М. Гулид
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 10.05.2018 року