Справа № 365/49/18
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 365/49/18 Головуючий у 1 інстанції - Хижний Р.В.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 05.03.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати постанову серії БР № 203646 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 25.01.2018 інспектором роти № 3 управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_5 щодо ОСОБА_2 - протиправною та скасувати її повністю, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 05.03.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2018 інспектором роти № 3 УПП у м. Борисполі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову серії БР № 203646 щодо ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

З вищевказаної постанови вбачається, що 25.01.2018 о 18:45 год. в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 4а/1 водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ЗАЗ 110557», номерний знак НОМЕР_1, у якого були несправні стоп сигнали, чим порушив вимоги п. 31.4.3 ПДР України.

Позивач, вважаючи протиправною постанову від 25.01.2018 серії БР № 203646 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови в цілому, а тому суд першої інстанції вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо позивача закриттю.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувана постанова інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.01.2018 серії БР № 203646 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є законною та обґрунтованою, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми законодавства, колегія суддів вважає правомірними дії інспектора, у зв'язку з розглядом останнім справи на місці.

Більше того, відповідна позиція ніяким чином не суперечить рішенню Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, оскільки його висновки стосуються ч. 1 ст. 276 КУпАП, а щодо ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається та адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Стосовно визначеного інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 25.01.2018 серії БР № 203646 порушення позивачем п. 31.4.3 ПДР України та ч. 1 ст. 121 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку підставою складення постанови про адміністративне правопорушення стала несправність світлового обладнання, тобто порушення п. 31.4.3 ПДР.

Відповідно до пункту 31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності зовнішніх світлових приладів: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Статтею 251 КУпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

З наданого відповідачем суду першої інстанції відео-доказу не можливо однозначно встановити факт керування позивачем автомобілем, що мав неробочий стан сигналу стоп, за наслідком якого складено оспорювану постанову про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Отже, колегія суддів не бере до уваги вказаний відео-доказ, оскільки на ньому не відтворено наявність несправності сигналу стоп, яким керував ОСОБА_2 Водночас, з відеозапису наданого позивачем встановлено, що сингал стоп на автомобілі 25.01.2018 приблизно о 18 год. 45 хв. знаходився в робочому стані.

При цьому, інших належних доказів, які б підтверджували, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2, дійсно мав несправний сингал стоп відповідачем не надано.

За даних обставин відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Доводи апелянта щодо неналежного відповідача у справі як підставу для відмови в задоволенні позову колегія суддів не бере до уваги, оскільки чинне законодавство не містить жодних заборон щодо визначення відповідачем у справах про притягнення до адміністративної відповідальності юридичної особи, посадовою особою якого було винесено відповідну постанову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.01.2018 серії БР № 203646 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Згурівського районного суду Київської області від 05.03.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.