Справа № 208/4622/17(2-а/208/271/17)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2018 рокусправа № 208/4622/17(2-а/208/271/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Божко Л.А.

судді: Дурасової Ю.В. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 та Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 жовтня 2017 р., ухвалену суддею Івченко Т.П., в приміщенні Заводського районного суду м.Запоріжжя, повний текст постанови складено 17 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій, -

в с т а н о в и В:

У серпні 2017 року позивач через представника - ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із адміністративним позовом, де просив здійснити перерахунок та поновити виплату пенсії за віком з 07.10.2009р. в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства України, як не працюючому пенсіонеру, інваліду ІІ групи та дитині війни.

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 жовтня 2017 р., в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що 17 липня 2017 року представник позивача, діючи на підставі нотаріальної довіреності, звернувся до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявами про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком з 07.10.2009р. в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства України, як не працюючому пенсіонеру, інваліду ІІ групи та дитині війни.

Пенсія позивачу має бути поновлена з 07 жовтня 2009 року - з дати прийняття рішення Конституційного суду України №25рп/2009 з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанціій встановлено, що 17 липня 2017 року представник ОСОБА_1 -ОСОБА_2 звернувся до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявами здійснити запит електронної пенсійної справи, перерахувати та поновити виплату пенсії за віком з 07.10.2009р. в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства України, як не працюючому пенсіонеру, інваліду ІІ групи та дитині війни (Додаток 2 до Порядку № 22-1).

Рішенням № 35 від 28.07.2017р. Кам'янським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії є конституційним правом громадянина України.

Згідно із статтею 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального положення, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 3 статті 2 Протоколу№ 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами, що закріплено у частині 3 статті 25 Конституції України.

Враховуючи наведені норми, позивач, як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися конституційними правами, в тому числі і правом на пенсійне забезпечення.

Статтею 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються.

Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від'їздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

З 1 квітня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року №25-рп/2009 положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Отже, з 7 жовтня 2009 року порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера.

Згідно з пунктом 1.5 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року (надалі - Порядок, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Як вбачається з матеріалів справи підставами для відмови в поновленні пенсійної виплати позивачем є подання відповідної заяви не особисто пенсіонером, а його законним представником та не перебування ОСОБА_1 на обліку у відповідача, як одержувача пенсії.

Проте, Анкерман, звертаючись із заявою до Кам"янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в інтересах позивача, діяв на підставі довіреності посвідченої нотаріально, якою зокрема, наділявся повноваженнями вчиняти дії, пов'язані з поновленням виплати пенсії.

Крім того, судом встановлено, що позивач до відповідача із заявою про призначення пенсії не звертався, виплату пенсії до виїзду позивача за кордон, відповідач не здійснював та позивач на обліку у відповідача, як отримувач пенсії - не знаходився, а, відповідно, відповідач не має можливості поновити виплату пенсії позивачу.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, та вражає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 315 ч.1 п.1, 316, 321,322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 жовтня 2017 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.03.2018 р.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова