Справа № 810/1909/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2018 року

Київ

справа №810/1909/16

касаційне провадження №К/9901/36214/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 у справі №810/1909/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними дій щодо списання надміру сплачених сум земельного податку,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" у червні 2016 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про протиправними дії щодо списання надміру сплачених сум земельного податку в сумі 1343171,35грн.

Київський окружний адміністративний суд постановою від 18.05.2017 позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправними дії щодо списання надміру сплачених сум земельного податку в сумі 1334844,47грн. У решті позов залишив без задоволення.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 25.01.2018 (повний текст складено 31.01.2018) постанову Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 залишив без змін.

Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась 07.03.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018.

Верховний Суд ухвалою від 22.03.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху на підставі частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з необхідністю надання клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, та з огляду на невиконання вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України щодо надання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 22.03.2018 була отримана відповідачем 30.03.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №074.

На виконання вимог ухвали від 22.03.2018 скаржником на адресу суду касаційної інстанції надіслано клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, в якому порушено питання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги щодо надання документу про сплату судового збору, та про поновлення строку касаційного оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження податковий орган посилається на те, що останнім отримано копію повного тексту оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції 09.02.2018, а тому такий строк касаційного оскарження підлягає поновленню на підставі частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування клопотання про продовження процесуального строку відповідач посилається на обмежене фінансування з державного бюджету для сплати судового збору у зв'язку із здійсненням безспірних списань по заборгованості перед платниками.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Податковим органом не надано доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України безпосередньо у справі №810/1909/16.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали від 22.03.2018 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 121, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Києво-Святошинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 у справі №810/1909/16.

2. Касаційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 у справі №810/1909/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними дій щодо списання надміру сплачених сум земельного податку - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна