Справа № 810/4217/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 травня 2018 року

Київ

справа №810/4217/17

адміністративне провадження №К/9901/49825/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів - Білоуса О.В., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 у справі №810/4217/17 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 до Управління Державної міграційної служби України в Київській області в особі Бородянського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,,

в с т а н о в и в :

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 року зупинено апеляційне провадження в адміністративній справі №810/4217/17 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість судового рішення, просять скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Постановляючи ухвалу від 03 квітня 2018 року, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 9 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 291 КАС України, суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі. Провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі.

Згідно із частиною третьою статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Пунктом 21 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що типовими адміністративними справами є адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб'єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Так, ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року відкрито провадження у зразковій адміністративній справі №Пз/9901/2/18 за позовом ОСОБА_8 до Коростенського районного відділу міграційної служби України в Житомирській області третя особа Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

У вказаній зразковій справі позивач просить визнати протиправною бездіяльність Коростенського районного відділу міграційної служби України в Житомирській щодо неоформлення їй паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки та, відповідно, просить зобов'язати відповідача оформити та видати їй бланк паспорта у формі паспортної книжечки.

Звернення з таким позовом до суду обґрунтовано тим, що позивач через свої релігійні вірування та переконання заперечує, щоб паспорт громадянина України їй виготовляли у формі картки з безконтактним електронним носієм, який міститиме її персональні дані. З посиланням на норми пунктів 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2235-ІІІ, а також на положення статті 13, частин другої, четвертої та шостої статті 14 Закону України від 20 листопада 2012 року № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» позивачка стверджує, що паспорт громадянина України може виготовлятися як у формі картки, так і у формі книжечки. Тож виготовлення паспорта громадянина України у формі безконтактної картки є правом, а не обов'язком громадянина і за можливості вибору форми цього документа відмова відповідача у виготовленні паспорта громадянина України у паперовому варіанті (паспортної книжечки), за відсутності для цього підстав, встановлених статтею 16 названого вище Закону, є неправомірною.

Апеляційний суд, дійшов висновку, що справа №810/4217/17 є типовою, оскільки відповідач по справі є територіальний підрозділ Державної міграційної служби України спір у цій справі виникає з аналогічних підстав і відносинах що регулюються одними нормами права і позивачем заявлено аналогічні вимоги, яка розглядаються у зразковій справі Верховного Суду.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/2/18.

Отже, суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у справі, вірно застосував положення пункту 9 частини другої статті 236 КАС України, правильне його застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Л. Желтобрюх

Судді О.В. Білоус

В.М. Шарапа