Справа № 820/41/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції : Кухар М.Д.

10 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/41/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Жигилія С.П. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - Кобця Б.Д., відповідача - Тимонова А.І., Красножон М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "НП - ТРЕЙДІНГ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 р. (14:34 год., повний текст складено 28.02.18 р.) по справі № 820/41/18

за позовом Приватного підприємства "НП - ТРЕЙДІНГ"

до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ

Позивач, Приватне підприємство "НП-ТРЕЙДІНГ" (далі по тексту - ПП «НП-Трейдінг»), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (далі по тексту - Харківське управління Офісу ВПП ДФС), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 14 грудня 2017 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 118146 (сто вісімнадцять тисяч сто сорок шість) грн. 00 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 р. по справі № 820/41/18 в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "НП-ТРЕЙДІНГ" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 р. по справі № 820/41/18 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що судом першої інстанції невірно визначено дату вчинення правопорушення (07.04.2017 замість 04.05.2016), що потягло за собою помилковий висновок про те, що на час вчинення правопорушення вже діяла норма, яка передбачала відповідальність за неподання протягом 30 днів з граничного дня сплати штрафу. Між тим, такий припис у ст.120 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) з'явився лише з 01.01.2017 року, а отже, відповідачем, з яким погодився суд першої інстанції, було застосовано зворотну дію законів у часі (норми ПК України в редакції від 01.01.2017 року застосовані до правовідносин за 2015 рік). Вважає, що порушення однієї норми закону - пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України - не може кваліфікуватися як два окремі склади правопорушення, а саме «неподання» та «несвоєчасне подання» звіту про контрольовані операції. Таким чином, позивача, всупереч ст.61 Конституції України, було двічі притягнуто до відповідальності за одне й те саме порушення. Вказує, що відповідачем помилково визначено кількість днів несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції, а саме, оскільки умовою застосування штрафних (фінансових) санкцій є ненадання звіту після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафних санкцій. У ПК України в редакції 2015 та 2016 років такої норми не існувало, тому ці 30 календарних днів мали спливти після дати набрання чинності змінами - 01.01.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги, просили суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Пояснили, що актом перевірки від 30.08.2016 зафіксовано порушення позивачем пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України - неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік. У зв'язку з чим до позивача застосовано штраф за п.120.3 ст.120 ПК України згідно з податковим повідомленням-рішенням від 08.09.2016 р. Актом перевірки від 14.11.2017 зафіксовано порушення пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України - несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, у зв'язку з чим до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за п.120.4 ст.120 ПК України. Зазначили, що моментом вчинення правопорушення є 07.04.2017 (дата несвоєчасного подання позивачем звіту про контрольовані операції). На час вчинення правопорушення діяла редакції ПК України, яка передбачає відповідальність за неподання протягом 30 днів з граничного дня сплати штрафу, а тому в даному випадку відсутня зворотна дія норми в часі, як це стверджує позивач. Оскільки станом на дату подання звіту 30 днів з граничного дня сплати штрафу вже спливли, тому відповідачем цілком обґрунтовано застосовано до позивача відповідальність за п.120.4 ст.120 ПК України у вигляді штрафних (фінансових) санкцій за 97 днів прострочення. Вказують, що відповідальність за порушення пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України передбачена як пунктом 120.3, так і пунктом 120.4 статті 120 ПК України, а тому доводи позивача про повторне притягнення до відповідальності за одне і те ж саме порушення, є безпідставними.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 11.08.2016 № 2173 було проведено позапланову виїзну документальну перевірку Приватного підприємства "НП-Трейдінг" з питання неподання звіту про контрольовані операції за 2015 звітний рік.

За наслідками зазначеної перевірки складено акт від 30.08.2016 № 501/20-40-14-23/32690405, яким зафіксовано порушення пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України щодо неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік з контрагентами GASPEX (OVERSEAS) CO. LIMITED (Республіка Кіпр).

На підставі акту № 501/20-40-14-23/32690405 від 30.08.2016 Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 08.09.2016, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 365400,00 грн.

Позивач визнав зазначене податкове повідомлення-рішення правомірним та перерахував до бюджету всю суму штрафних (фінансових) санкцій платіжним дорученням № 3413 від 16.09.2017.

Звіт про контрольовані операції за 2015 рік було подано 07.04.2017.

На підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 01.11.2017 № 2447 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного підприємства "НП-Трейдінг" (), з питань несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік після граничного спливу 30 календарних днів, наступних за днем граничного строку сплати штрафних санкцій.

Даною перевіркою встановлено факт несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік ПП "НП-Трейдінг" протягом 97 календарних днів (з 01.01.2017 по 07.04.2017), в порушення пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України (зі змінами доповненнями), в редакції, що діє з 01.01.2017 року.

За результатами зазначеної перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби складено акт від 14.11.2017 № 87/28-10-50-17-06/32690405, яким зафіксовано порушення пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України в частині несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік після граничного спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафних санкцій, за податковим повідомленням-рішенням від 08.09.2016 року №, винесеним на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки від 30.08.2016 №501/20-40-14-05-23/32690405.

Позивач, скориставшись правом на оскарження рішень контролюючих органів в досудовому порядку, закріпленим у п.56.2 ст.56 ПК України, 30.11.2017 подав до Харківського управління Офісу ВПП ДФС заперечення № 30/11-17/09 на акт перевірки від 14.11.2017 № 87/28-10-50-17-06/32690405.

Листом Харківського управління офісу великих платників податків ДФС від 11.12.2017 № 64160/10/28-10-50-17-22 позивачу надано відповідь про розгляд заперечень, якою всі висновки акту перевірки залишено незмінними.

На підставі акту перевірки від 14.11.2017 № 87/28-10-50-17-06/32690405 Офісом ВПП ДФС складено податкове повідомлення-рішення від 14.12.2017 №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 118146,00 грн.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, ПП «НП-Трейдінг» звернулось до суду з даним позовом про його оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки позивачем було допущено несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

Згідно з п.120.3 ст.120 ПК України (в редакції, чинній на час застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковим повідомленням-рішенням від 08.09.2016 № ) неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції;

1 відсотка суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктами 39.4.6 та 39.4.8 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" № 1797-VIII від 21.12.2016 року внесено зміни до ст.120 ПК України, а саме, змінено редакцію пункту 120.3 та доповнено статтю пунктом 120.4.

Згідно з п.120.3 ст.120 ПК України неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції;

1 відсотка суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктами 39.4.6 та 39.4.8 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбаченого цим пунктом, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожен календарний день неподання звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Згідно з п.120.4 ст.120 ПК України несвоєчасне подання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або несвоєчасне декларування контрольованих операцій у поданому звіті відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі, зокрема, одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Таким чином, якщо до 01.01.2017 було встановлено відповідальність за неподання звіту про контрольовані операції, то з 01.01.2017 - і за невчасне подання такого звіту. При цьому, розмір штрафних санкцій за несвоєчасне подання прямо залежить від кількості днів прострочення.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, у разі встановлення контролюючим органом фактів неподання платником звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, у тому числі за 2015 звітний рік, та застосування до 01.01.2017 штрафу (штрафів) згідно із п. 120.3 ст.120 Кодексу, після спливу 30 календарних днів за останнім днем граничного строку сплати такого штрафу, контролюючим органом, починаючи з 01.01.2017 р., мають застосовуватись штрафні санкції за несвоєчасне подання, передбачені п.120.4 ст. 120 Податкового кодексу України, незалежно від звітного періоду здійснення контрольованих операцій.

Матеріалами справи підтверджено, що нормативною підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 14.12.2017 № слугували положення пункту 120.4 статті 120 ПК України.

Так, перевіркою, за результатами якої складено акт від 14.11.2017 р. № 87/28-10-50-17-06/32690405, встановлено факт несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, а саме звіт подано лише 07.04.2017 р.

При цьому, вказане порушення було триваючим, а саме мало місце станом на дату набрання чинності змінами до ПК України, якими статтю 120 доповнено пунктом 120.4 та запроваджено відповідальність за несвоєчасне подання такого звіту - 01.01.2017 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що на час вчинення правопорушення діяла редакція ПК України, яка передбачає відповідальність за неподання протягом 30 днів з граничного дня сплати штрафу.

При цьому, станом на 01.01.2017 року 30-денний строк з граничного дня сплати штрафу, визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 08.09.2016, вже сплив, між тим, звіт станом на 01.01.2017 року не було подано.

Таким чином, відповідачем у спірних відносинах не було застосовано зворотної дії норми в часі.

З приводу тверджень позивача щодо повторності притягнення до відповідальності за одне й те ж порушення, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось вище, актом від 30.08.2016 №501/20-40-14-05-23/32690405 встановлено порушення пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, а саме неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік з контрагентом GASPEX (OVERSEAS) CO. LIMITED (Республіка Кіпр).

За вищевказане порушення до позивача застосовано відповідальність за пунктом 120.3 ст.120 ПК України, оскільки у встановлені податковим законодавством строки ПП "НП-Трейдинг" не було подано звіт про контрольовані операції за 2015 рік, на момент проведення перевірки (30.08.2016) звіт так і не подавався. Сума грошового зобов'язання, визначена податковим повідомленням-рішенням, винесене на підставі зазначеного акту, є узгодженою та сплачена позивачем.

Разом з тим, відповідно до п.120.3 ст.120 ПК України сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

В подальшому, враховуючи, що ПП "НП-Трейдинг" з моменту граничного строку сплати штрафних санкцій, застосованих згідно з п.120.3 ст.120 ПК України, до моменту запровадження відповідальності за п.120.4 ст.120 ПК України, позивачем не було подано звіту про контрольовані операції, відповідачем правомірно констатовано наступне порушення пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК - несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік. Це порушення зафіксовано актом від 14.11.2017 № 87/28-10-50-17-06/32690405, на підставі якого винесено спірне податкове повідомлення-рішення. Штрафну санкцію застосовано відповідно до п. 120.4 ст. 120 Податкового кодексу України, оскільки на момент проведення перевірки звіт було подано.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідальність за порушення пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України наразі передбачена як пунктом 120.3, так і пунктом 120.4 ст. 120 Податкового кодексу України. Два різні підпункти даної норми визначають два різних склади правопорушення, а саме - неподання звіту про контрольовані операції та несвоєчасне подання такого звіту.

Беручи до уваги, що позивача притягнуто до відповідальності не за пунктом 120.3 статті 120 ПК України у редакції, чинній з 01.01.2017 року (неподання звіту протягом 30 календарних днів з граничного дня сплати штрафу), а за пунктом 120.4 ст.120 ПК України, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про повторне притягнення до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, ПП "НП-Трейдінг" виконало зобов'язання щодо подання звіту про контрольовані операції лише 07.04.2017, при цьому, ані в порядку адміністративного, ані в порядку судового оскарження позивачем не надано інформації щодо обставин, які б могли завадити останньому надати до контролюючого органу звіт про контрольовані операції до 01.01.2017, після факту виявлення контролюючим органом порушення п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України та після сплати фінансових санкцій за податкове повідомлення-рішення від 08.09.2016 №.

Таким чином, у Приватного підприємства "НП-Трейдінг" був наявний обов'язок надати до контролюючого органу звіт про контрольовані операції за 2015 рік до 01.01.2017, однак, позивач цей припис ПК України не виконав, у зв'язку з чим правомірно притягнутий до відповідальності за п.120.4 ст.120 ПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 14 грудня 2017 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 118146,00 грн., діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без порушення ч.2 ст.2 КАС України, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування цього податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "НП - ТРЕЙДІНГ" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 по справі № 820/41/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено та підписано 15.05.2018.