Справа № 805/849/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 р. Справа№805/849/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає за адресою: 87553, Донецька область, м. Маріуполь, Азовський жилмасивАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (юридична адреса: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27а, ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (надалі відповідач, управління, пенсійний орган), в якому просить суд:

- визнати дії відповідача при призначенні і перерахунку йому пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними;

- зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області призначити перераховану пенсію за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.06.2017 року;

- зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області виплатити не донараховану пенсію за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.06.2017 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року позовну заяву залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду доказів на підтвердження звернення до відповідача 03.07.2017 року (талон на прийом до фахівця, витяг з журналу обліку талонів, тощо).

12 березня 2018 року засобами поштового звязку на адресу суду надійшла заява позивача від 27 лютого 2018 року, згідно якої зазначив, що фахівець органу Пенсійного фонду України пояснив, що у журналі обліку талонів не зазначається дата звернення громадянина до управління за талоном, отже, докази на підтвердження звернення до відповідача за призначенням пенсії саме 03.07.2017 року може надати тільки Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області. Просив суд зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області надати суду талон на прийом до фахівця, витяг з журналу обліку талонів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року відрито провадження у справі № 805/849/18-а та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Одночасно, суд витребував у відповідача докази, а саме: витяг з журналу обліку талонів з відміткою про звернення до управління ОСОБА_1; ґрунтовні пояснення щодо порядку організації прийому громадян за талонною системою в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (нормативно-правова основа діяльності, порядок видачі, реєстрації талонів, відображення даних про час отримання талону, строку його дії тощо).

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень частини третьої статті 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач в обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідно до чинного законодавства він, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії має право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку.

Після досягнення 50-річного віку (22.06.2017 року) 03.07.2017 року він звернувся до відповідача з приводу перерахунку пенсії за віком з усіма необхідними документами, проте, в цей же день він отримав лише талон на прийом на 28.08.2017 року.

28.08.2017 року під час особистого прийому він подав відповідну заяву про призначення пенсії за віком та саме з цієї дати йому було призначено відповідну пенсію.

Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки на його думку відповідачем були допущені порушення законодавства України при призначенні та перерахунку пенсії за віком та внаслідок таких дій позивач зазнав втрат в розмірі пенсії близько 3 000,00 грн. за період з 22.06.2017 року (з дня досягнення пенсійного віку) по 28.08.2017 року (дату прийому, визначену пенсійним органом). Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач заперечив проти задоволення зазначених вимог позивача, просив у задоволенні його позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Так, згідно наданого відзиву від 30.03.2018 року вих. № 9207/09 відповідач зазначив, що згідно з нормами частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перехід з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви зі всіма необхідними документами, а позивач звернувся до управління з відповідною заявою 28.08.2017 року, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача.

Окрім того, як аргумент для відмови у задоволенні позову відповідач зазначив, що пенсії по інвалідності згідно статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам із числа військовослужбовців строкової служби, які станом на 01.10.2017 рік отримували пенсію по інвалідності, призначену за нормами цього Закону, перераховані з 1 жовтня 2017 року, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ №851 від 15.11.2017 до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ №1210 від 23.11.2011. У разі, якщо особи отримували пенсії за нормами інших Законів (як у випадку позивача) та виявили бажання перейти на пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то такі пенсії мають обчислюватись з дати звернення з відповідною заявою та необхідними документами в строки, передбачені статею 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Отже, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену за нормами статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та обчислену у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Тому, строк перерахунку пенсії відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було визначено управлінням правомірно з урахуванням положень статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто з дати звернення із відповідною заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У наданих до суду письмових поясненнях відповідач, окрім іншого, зазначив, що позовні вимоги щодо зобовязання призначити пенсію відповідно норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.06.2017 року безпідставні, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, зокрема, суперечать вимогам частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки, незважаючи на можливість звернення в день виникнення права на перерахунок, позивач звернувся за принципом «єдиного вікна», що підтверджується заявою про перерахунок від 28.08.2018 року з відміткою про надання відповідно пакету документів в порядку загального прийому. З моменту звернення до спеціаліста управління у встановленому порядку заяву ОСОБА_1 та пакет наданих документів було зареєстровано у електронній формі обліку особистих заяв.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1 (посвідчення серії А № 442951, видане 19.09.2006 року) та перебуває на пенсійному обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області /арк. справи 5-8/.

Відповідач Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області () є субєктом владних повноважень органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

На підставі особистої заяви позивача № 2068 від 28.08.2017 року «Про призначення/перерахунок пенсії» позивача було переведено з пенсії по інвалідності на інший вид пенсії за віком. /арк. справи 57,58/.

05 жовтня 2017 року позивач за допомогою веб-порталу Пенсійного фонду України звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі головне управління) із скаргою щодо не повідомлення розміру призначеної пенсії по досягненню пенсійного віку /арк. справи 9/.

Листом головного управління від 19.10.2017 року вих. № ВЕБ-05001-Ф-С-17-005459 позивача повідомлено, що на підставі його особистої заяви від 28.08.2017 року переведено на пенсію за віком згідно статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 28.08.2017 року у розмірі 4 332,78 грн. доплату пенсії за період з 28.08.2017 року по 30.09.2017 року було здійснено 04 жовтня 2017 року через банківську установу «ПриватБанк» /арк. справи 10/.

Не погодившись з зазначеною відповіддю, 22 жовтня 2017 року через веб-портал Пенсійного фонду України позивачем подано скаргу, у якій зазначено, що право на призначення пенсії за віком він здобув 22.06.2017 року (з моменту досягнення відповідного пенсійного віку) та саме з цієї дати йому повинна бути призначена пенсія /арк. справи 11/.

Листом від 30.10.2017 року вих. № 2317/06 відповідачем повідомлено, що до звернення за призначенням пенсії за віком, він був одержувачем пенсії по інвалідності третьої групи, призначеної в розмірі фактичних збитків у відповідності до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розмір пенсії по інвалідності станом на 01.05.2017 року складав 2952,00 грн.

З 28.08.2017 року розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням загального стажу 27 років 05 місяців 17 днів (стаж враховано по 30.06.2017 року) та заробітної плати визначеної за період з 01.07.2000 по 30.06.2017 роки (204міс.), став складати 4336,18 грн. Щодо строків переведення з одного виду пенсії на інший, відповідач повідомив, що відповідно до діючого законодавства переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами /арк. справи 12/.

14 грудня 2017 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, у якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03.07.2017 року з дати, коли він вперше звернувся на прийом до пенсійного органу та отримав талон на прийом на 28.08.2017 року /арк. справи 14/.

За наслідками розгляду зазначеної заяви позивача, відповідачем листом від 15.12.2017 року № 194/170/Д-01-01-01 (195/Д-01-01-01) поінформовано позивача щодо відсутності законних підстав для здійснення перерахунку призначеної пенсії з 03.07.2017 року, оскільки відповідно до вимог пункту 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дати подання заяви з усіма необхідними документами, тобто з 28.08.2017 року /арк. справи 15-16/.

27 лютого 2018 року позивач звернувся до управління із заявою, у якій просив повідомити:

- дату, коли були йому було видано талон прийом до управління на 28.08.2017 року;

- дату та час прийома спеціалістом управління, що вказана в талоні та в журналі обліку талонів;

- чи існувала у липні 2017 року талонна система приймання громадян, що звернулись до управління з питань перерахунку пенсії?;

- чи міг громадянин у липні 2017 року, зокрема 03.07.2017 року потрапити в день його звернення в управління на прийом до спеціаліста щодо перерахунку пенсії без талона та що йому для цього необхідно було зробити? /арк. справи 36/.

Листом управління від 28.08.2017 року № 62/Д-10-01-01 позивачу надано відповідь по суті порушених питань. Зокрема, позивачу повідомлено, що до запровадження електронного запису пенсіонерів, бажаючі потрапити на прийом до управління, через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України, управлінням приймались вимушені заходи (прийом громадян по талонній системі) з метою запобігання тисняви та конфліктних ситуацій. Проте, як зазначив відповідач у зазначеному листі, кожний бажаючий міг потрапити на прийом до спеціаліста управління в порядку «живої черги». У журналі обліку талонів здійснювалась лише реєстрація прізвища пенсіонера, дата та час прийому спеціаліста, інші відомості, зокрема, дата видачі талону не зазначались.

Окрім того, відповідач зауважив, що особи, які мають особливий статус (інваліда війни) обслуговуються поза чергою /арк. справи 37-40/.

Не погодившись з наданими відповідями та діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Отже, предметом спору у даній справі є не розмір призначеною пенсії за віком, а процедура визначення дати призначення відповідної пенсії при переході з одного виду пенсії на інший.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі Закон № 796-XII).

Відповідно до положень статті 1 Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розвязання повязаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розвязання повязаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах, зокрема, соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з нормами статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Для встановлення пільг і компенсацій Законом № 796-XII визначені категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема: 1) особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1;

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені нормами статті 55 Закону № 796-XII.

Так, відповідно до вимог частини першої зазначеної статті особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон № 1058-IV) і Закону № 796-XII.

Суд зауважує, що право позивача на призначення пенсії відповідно до вимог статті 55 Закону № 796-XII не заперечується відповідачем та не є спірним питанням у справі, так само як і визначений розмір такої пенсії.

Надаючи правову оцінку визначення відповідачем дати для призначення пенсії позивачу у випадку переведення пенсії з одного виду на інший, суд зазначає про наступне.

Згідно з нормами статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина друга статті 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до положень частини третьої зазначеної статті переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства та відповідно до наявних матеріалів справи суд доходить висновку, що призначення пенсії позивачу саме з 28.08.2017 року (з дня звернення з відповідною заявою) відповідачем здійснено правомірно. Підстави для призначення пенсії з 22.06.2017 року (дати досягнення позивачем пенсійного віку) відсутні.

Окрім того, суд зазначає, що доказів щодо звернення позивача до відповідача в установленому законодавством порядку із відповідною заявою про призначення (переведення з одного виду на інший) пенсії матеріали справи не містять.

Доказами в адміністративному судочинстві, відповідно до положень частини першої статті 72 КАС України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами статті 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Докази повинні бути повязанні з предметом доказування, встановлювати або заперечувати наявність обставин , що мають значення для правильного вирішення справи. Ця ознака доказів відповідає належності доказів.

Відомості про факт подаються до суду для аналізу про певні події, юридичні обставини, і цю функцію здійснюють субєкти, які беруть участь у розгляді справи. На підставі цих фактів в суді складається враження про правовідносини, які стали передумовою звернення до суду.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини пятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з вимогами частин другої та восьмої статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд не вбачає протиправності в діях відповідача, отже, вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини пятої статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач на день подання позову відповідно до положень пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору та в силу статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають стягненню.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає за адресою: 87553, Донецька область, м. Маріуполь, Азовський жилмасивАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (юридична адреса: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27а, ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 14 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.