Справа № 695/2994/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 695/2994/17 Суддя (судді) першої інстанції: Степченко М.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьменко В.В., Степанюк А.Г.

Секретар судового засідання: Кузик М.А.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.18р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №695/2994/17 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти патрульної поліції БУПП у м. Житомир лейтенанта Греська Дмитра Володимировича про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову Відповідача серії БР №712018 від 17.07.17р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; зупинити виконавче провадження Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ВП №54600014 до вирішення справи по суті.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.18р. позовну заяву залишено без розгляду на підставі статті 123 КАС України, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, без поважних на те причин.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу з мотивів порушення судом норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт вказує на те, що не отримував постанову про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, ознайомився з такою лише у процесі примусового її виконання.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у зв'язку з чим та відповідно до частини 2 ст.313, п.2 ч.1 ст.311 КАС апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частинами 1,3 статті 99 КАС України (у редакції чинній на момент звернення з позовом до суду) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спірні відносини врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 289 КУпАП (у редакції на момент винесення Відповідачем постанови) передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, строки підлягають поновленню судом лише за наявності поважних причин їх пропуску.

Строки мають важливе значення для захисту порушених прав та адміністративного судочинства. У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб'єктів з погляду на її своєчасність.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених законом певних процесуальних дій.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Європейський суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули Конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов'язком для країн, які підписали Конвенцію.

Таким чином, дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

За змістом ст. 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Апеляційним судом з відеозапису з нагрудної камери співробітника поліції, зафіксованого не в автоматичному режимі (а.с.11) установлено, що оспорювана постанова винесена Відповідачем 17.07.17р., втім Позивач відмовився від її отримання. Про відмову від підпису постанови та її отриманні також свідчать надані Позивачем пояснення по факту інкримінованого йому адмінправопорушення (а.с.5).

З даним позовом Позивач звернувся 20.10.17р., що підтверджується відтиском штампу суду на позовній заяві, тобто з пропуском встановленого спеціальним законом строку.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як на поважні причини пропуску строку звернення до суду Позивач покликається на те, що довідався про постанову лише 10.10.17р., тобто в процесі її виконання у виконавчому провадженні, а також на те, що у період з 14.08.17р. по 07.09.17р. перебував на лікарняному.

Разом з тим, колегія суддів не вважає зазначені доводи поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки обставини справи свідчать про те, що Позивач знав про порушення своїх прав у день винесення постанови. Небажання отримати постанову зафіксоване відеозаписом. За існування умов, при яких Позивач мав реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав, зловживання процесуальними правами на отримання постанови, - не може вважатись поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Перебування Позивача на лікарняному у період з 14.08.17р. по 07.09.17р. не може вважатися перешкодою для звернення до суду з позовом та поважною причиною пропуску строку звернення, оскільки такий строк був пропущений до лікарняного.

З огляду на викладене, оспорювана ухвала суду відповідає вимогам процесуального закону, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.18р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №695/2994/17 - залишити без задоволення, а ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.18р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №695/2994/17- без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

повний текст постанови виготовлено: 10.05.18р.