Справа № 2а-944/11/1370
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №2а-944/11/1370
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 третя особа Львівський відділ реєстраційно - екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВС України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, -

в с т а н о в и в :

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовною заявою Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 третя особа Львівський відділ реєстраційно - екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВС України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачем при проведенні першої реєстрації транспортного засобу в Україні не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що є підставою для його стягнення податковим органом в примусовому порядку.

Ухвалою суду від 11.02.2011 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 14.02.2011 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 15.03.2011 року залучено третю особу у справі.

Ухвалою суду від 07.06.2011 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.05.2013 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.07.2013 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 31.01.2015 року прийнято справу до розгляду.

Ухвалою суду від 11.02.2015 року вирішено питання самовідводу судді.

Ухвалою суду від 13.02.2015 року прийнято справу до розгляду.

Ухвалою суду від 18.04.2018 року поновлено провадження у справі.

Відповідно до статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом допущено процесуальне правонаступництво позивача у справі і здійснено заміну первісного позивача Державну податкову інспекцію у Залізничному районі м. Львова на Залізничну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Залізнична ОДПІ, відповідач).

Відповідач подав заперечення на адміністративний позов, в якому зазначає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, оскільки позивач неправомірно ототожнив поняття «несплати податку із власників транспортних засобів» та «ненадходження грошових коштів до бюджету». Зазначає, що службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області відкрито кримінальну справу за ознаками злочинів передбачених ст..ст. 364, ч.3, 365 ч. 1 КК України. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа пояснень щодо позовних вимог не надала.

Сторони в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Відповідно до листа Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській області №9/2074 від 31.08.2010 на ім'я ОСОБА_1 здійснено реєстрацію автомобілів:

- від 24.02.2010, марки VOLKSWAGENТ4, (державний номерний знак НОМЕР_1) 2001 року випуску;

- від 24.02.2010 року автомобіль марки VOLKSWAGENТ4, (державний номерний знак НОМЕР_2) 2002 року випуску.

Згідно з Розрахунком суми податку з власників транспортних засобів, сума податку, що підлягає сплаті становить 43570, 00 грн.

Податковим органом направлено відповідачу запрошення від 29.06.2010 № 17225/10/17-1142370 із проханням з'явитись до інспекції з метою підтвердження факту сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Судом встановлено, що податковий орган не визначав відповідачу податкове зобов'язання шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-XII (в редакції, чинній на час спірних правовідносин, далі - Закон № 1963-XII) встановлюється податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів як джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування та проведення природоохоронних заходів на водоймищах.

Частина 1 статті 5 Закону № 1963-XII встановлює строки сплати податку, зокрема, фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні.

Стаття 6 цього Закону встановлює порядок обчислення і сплати податку, частини 6 та 8 цієї статті передбачає, що у разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Відповідно до підпункту 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (далі - Закон № 2181-III), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Порядок узгодження сум податкових зобов'язань визначений статтею 5 цього Закону.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Аналіз положень наведених норм свідчить про законодавчо визначений порядок узгодження сум податкового зобов'язання контролюючим органом, як суб'єктом владних повноважень, шляхом прийняття податкових повідомлень. В межах спірних правовідносин контролюючим органом відповідного рішення не приймалось, що виключає визнання податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів податковим боргом, та як наслідок, звернення позивача до суду за його стягненням.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 (К/9901/3141/18 ).

За правилами, встановленими статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач жодними належними та допустимими доказами не підтвердив обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог Залізничної ОДПІ, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати з сторін на стягуються.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 третя особа Львівський відділ реєстраційно - екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВС України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 14 травня 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.