Справа № 185/1253/18
Суддя: Головін В. О.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/1253/18
Провадження № 2-а/185/156/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 травня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. за участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Павлоградського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Дмитрюка Антона Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП № 1 Павлоградського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Дмитрюка Антона Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, який уточнив 13 березня 2018 року, відповідно до якого просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 187338 від 15.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

У позові вказав, що 15.02.2018 року щодо нього поліцейський СРПП №1 Павлоградського відділу поліції старший сержант поліції Дмитрюк Антон Олександрович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №187338. Цією постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Як зазначено в постанові, керуючи транспортним засобом SKODA Rapid, номерний знак НОМЕР_1 15.02.2018 року 16 год. 55 хв. на 327 км. а/д Знам'янка-Луганськ-Ізварине не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41. «Контроль», проїхав та не зупинився перед контрольним пунктом поліції. Адміністративний протокол не складався. Оскаржувана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам законодавства, оскільки керуючи транспортним засобом SKODA Rapid н/з НОМЕР_1, 15.02.2018 біля 17 години проїжджав 327 км. автодороги Знам'янка-Луганськ-Ізварине дотримуючись Правил дорожнього руху, зокрема зупинявся перед знаком 3.41. «Контроль», у безпосередній близькості попереду та позаду рухались інші транспортні засоби, на узбіччі біля стаціонарного пункту поліції стояли вантажні автомобілі. За будівлею контрольного пункту поліції керований ним автомобіль зупинив старший сержант поліції Дмитрюк Антон Олександрович та повідомив про начебто порушення вимог дорожнього знаку 3.41. Поліцейський міг припуститися помилки, оскільки не мав змоги достеменно бачити моменту проїзду ним місця встановлення знаку, виходячи з дорожньої обстановки на той час. Крім того була темна пора доби, а відстань між знаком та місцем зупинки щонайменше 25 метрів. Під час з'ясування інциденту поліцейський попередив про відеоспостереження та в середині приміщення посту показав трансляцію з камери що деякі автомобілі проїжджають дорожній знак «Контроль» без зупинки, а інші згідно Правил дорожнього руху. На зображені відтворені силуети транспортних засобів, будь-яких номерних знаків не видно, якість зображення не дозволяє ідентифікувати певний транспортний засіб. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Такі відомості відсутні, на застосування технічних засобів не вказано. Можлива відеофіксація не була покладена в основу прийняття рішення по справі. Відповідач мав обґрунтувати наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Матеріали справи складаються тільки з постанови від 15.02.2018 року серії НК №187338. У справі відсутні докази (фактичні дані), передбачені КУпАП України, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже відповідач належно не встановив факт вчинення адміністративного правопорушення. Вказані недоліки не є суто формальними, були істотно порушені процесуальні норми при оформленні адміністративної справи та його законні права, а саме: прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; щодо порядку розгляду справи; щодо обставин, які підлягають з'ясуванню при розгляді справи.

В судове засідання позивач не з'явився, проте в уточненій позовній заяві просив суд, розглядати справу за його відсутності, та просив суд задовільнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 07.05.2018 року від нього на адресу суду надійшло заперечення на позовну заяву, відповідно до якого він просить суд, у задоволенні позову відмовити, та розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази по справі та заперечення на позовну заяву, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статтею 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що 15.02.2018 року, поліцейським СРПП №1 Павлоградського відділу поліції старший сержант поліції Дмитрюк Антоном Олександровичем до гр. ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Дослідивши вищенаведену постанову, суд встановив, що у ній зазначено, що 15.02.2018 року о 16 год. 55 хв. на 327 км. а/д Знам'янка-Луганськ-Ізварине водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом SKODA Rapid, номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41. «Контроль», проїхав та не зупинився перед контрольним пунктом поліції, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.(арк.с.9).

Окрім цього судом встановлено, що в постанові серія НК №187338 від 15.02.2018 року, зазначено, що це постанова «про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі»(арк.с.9).

Суд дослідивши постанову серія НК №187338 від 15.02.2018 року, встановив, що працівником поліції при прийнятті рішення щодо притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не дотримано вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП, оскільки відповідно до чинного законодавства України, особа на яку покладено обов'язок прийняття рішення при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинна була в своєму рішенні зазначити опис обставин, установлених під час розгляду справи шляхом отримання доказів та їх оцінки, проте в постанові серія НК №187338 від 15.02.2018 року відсутні докази та їх оцінка з приводу установлення обставин які зазначені в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1, тому суд приходить до висновку, що зазначення обставин в вищенаведеній постанові відповідно до ст. 62 Конституції України є припущеннями та не доводять вину гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яке передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.242, 244,245, 246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Павлоградського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Дмитрюка Антона Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 187338 від 15.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. О. Головін