Справа № 755/17608/17
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/38/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді Гончарук В.П.
за участі секретаря Краснової І.В.
справу розглянуто без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення ,-
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови від 28.10.2017 року
серії АР № 426757 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що при винесені постанови про адміністративне правопорушення не було пред`явлено доказів вчиненого правопорушення; представник патрульної поліції незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, тоді як закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи та порушив вимоги щодо процедури розгляду.
Так, відповідно до постанови ,,Про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» 28.10.2017 року близько 21 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Avensis д.н. НОМЕР_1 по вул. Будівельників 29/8 здійснив проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофора чим порушив ПДР 8.7.3.е.
Інспектором роти № 3 батальону № 2 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві Палюгою М.П. було винесено Постанову у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Постанова серії АР № 426757 є незаконною, бо винесена посадовою особою за відсутності події і складу в його діях адміністративного правопорушення, тому підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві в судове засідання не з`явився. Суду було надано відзив на позовну заяву відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просили відмовити, оскільки постанова є законною, винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення має спеціальне звання рядовий поліції. Доказів які б мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин , що виключають адміністративну відповідальність позивачем надано не було.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Як вбачається з матеріалів справ Інспектором роти № 3 батальону № 2 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві Палюгою М.П. було винесено Постанову серії АР № 426757 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ним 8.7.3 е Правил дорожнього руху України.

З вищевказаної постанови вбачається, що 28.10.2017 року близько 21 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Avensis д.н. НОМЕР_1 по вул. Будівельників 29/8 здійснив проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофора чим порушив ПДР 8.7.3.е. та вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

У відповідності до ч.1 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення за частиною другою статті 122 КУпАП розглядать органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Позивач ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стороною відповідача до суду було надано відзив на позовну заяву, разом з тим фактично не надано будь-яких доказів та даних на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме доказів, які б ґрунтувалися на показаннях технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З урахуванням роз`яснення п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутність події і складу адміністративного право порушення.
З огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена інспектором роти № 3 батальону № 2 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві Палюгою М.П., є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.158-162, 77,78,72,71, 171-2 КАС України, ст.ст. 245,247,284,251,122 КУпАПсуд-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити.
Постанову від 28.10.2017 року серії АР № 426757 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

СУДДЯ