Справа № П/811/2034/17
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2018 рокусправа № П/811/2034/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Прокопчук Т.С.

судді: Шлай А.В. Круговий О.О.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року (головуючий суддя: Пасічник Ю.П) по адміністративній справі №П/811/2034/17

за адміністративним ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, 3 особа Головне управління Державної казначейської служби в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 23.11.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області (далі - ТУ ДСА України в Кіровоградській області), 3 особи Головного управління Державної казначейської служби в Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування йому як судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області суддівської винагороди за травень - жовтень 2017 року виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» № 1801-VIII від 21.12.2016 року (далі - Закон №1801-VIII); стягнути з відповідача на його користь недоплачену суддівську винагороду за вказаний період в сумі 114 442,65 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції зроблено хибний висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем здійснено нарахування йому суддівської винагороди в період з травня по жовтень 2017 року, в порушення норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-IV від 07.07.2010 року (далі - Закон №2453-IV) та Закону №1801-VIII.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що Указом Президента України №336/2012 від 18.05.2012 року ОСОБА_1 призначений на посаду судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області строком на п'ять років та наказом голови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області №21-к від 05.06.2012 року зарахований до штату суду.

Сторонами не заперечується, що в період з травня по жовтень 2017 року на користь позивача здійснено нарахування суддівської винагороди, виходячи з розміру посадового окладу, обчисленого як 10 мінімальних заробітних плат в розмірі 16 000 грн., відповідно до приписів п.3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року (далі - Закон №1774-VIII).

Не погодившись з даними обставинами позивач звернувся до суду позовом до ТУ ДСА України в Кіровоградській області з вимогою визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно не обрахування йому суддівської винагороди виходячи з розміру посадового окладу 32 000 грн., відповідно до норм Закону № 2453-IV та Закону № 1801-VIII та з вимогою стягнення з відповідача заборгованості по виплаті даної винагороди в розмірі 114 442,65 грн.

02.06.2016 року прийнято Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 року (далі - Закон №1402-VІІІ), ч. 1,2, 3, 5 ст. 135 якого визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Базовий розмір посадового окладу судді становить: зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Водночас абз. 1 п. 22, п.23 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до ст. 133 Закону № 2453-IV, ч.3 якої встановлено, що посадовий оклад судді місцевого суду становить 10 мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону № 1801-VIII визначено, що у 2017 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня складає 3 200 грн.

Разом з тим 01.01.2017 року набрав чинності Закон № 1774-VIII, п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600 грн.

Пунктом 9 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону визначено пріоритетне застосування його положень до моменту приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом.

Тобто зазначеним Законом встановлено особливі умови визначення посадових окладів працівників, а саме, шляхом застосування в якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати на рівні 1 600 грн., а не 3 200 грн.

Колегія суддів наголошує, попри те, що норми даного Закону впливають на числове вираження розміру суддівської винагороди, зміни до Закону №2453-VI з цього приводу фактично не вносилися та розмір суддівської винагороди залишився на рівні 10 мінімальних заробітних плат.

Таким чином, з 01.01.2017 розмір посадового окладу судді місцевого суду, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання становить 16 000 грн. (1 600 х 10).

Слід зазначити, що у зв'язку з прийняттям Закону № 1774-VІІ не відбулось зменшення розміру суддівської винагороди, яку фактично отримували судді до його ухвалення: з 01.12.2016 року розмір мінімальної заробітної плати також становив 1 600 грн. (абз.2 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»).

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії відповідача щодо нарахування позивачу суддівської винагороди в період з травня по жовтень 2017 року виходячи з розміру посадового окладу, обрахованого за приписами п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII, що є чинним та неконституційним не визнавався, є правомірними, та не порушують гарантоване державою право на належне матеріальне забезпечення судді, як одну із складових його незалежності.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та прийнято постанову з додержанням норм матеріального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року по адміністративній справі №П/811/2034/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий