Справа № 808/3550/17
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року (о 17 год. 00 хв.)Справа № 808/3550/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Державний ощадний банк України»

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (далі ПАТ «Донбасенерго», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ВПП ДФС, відповідач 1), до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Запорізьке управління Офісу ВПП ДФС, відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Державний ощадний банк України» в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача 1, який є правонаступником Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, щодо нарахування 30.03.2015 пені в сумі 2 510 477,33 грн. за порушення строків оплати самостійно визначеного позивачем грошового зобов'язання у декларації з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 за період з 20.02.2015 по 29.03.2015 та в уточнюючій декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 за період з 13.03.2015 по 29.03.2015;

зобов'язати відповідача 2 внести зміни до інтегрованої картки платника податку позивача шляхом виключення з неї пені в сумі 2 510 477,33 грн. за порушення строків оплати самостійно визначеного позивачем грошового зобов'язання у декларації з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 за період з 20.02.2015 по 29.03.2015 та в уточнюючій декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 за період з 13.03.2015 по 29.03.2015.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві посилається на приписи пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14, п. 129.1, п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та вказує, що системний аналіз викладеного свідчить про те, що виконання платником обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання, а отже його сплата, пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк. Пояснює, що прострочення виконання зобов'язання по сплаті податку на прибуток відбулась з незалежних від позивача надзвичайних обставин та була викликана актами компетентних державних органів, а саме рішеннями Державної служби моніторингу та ПАТ «Державний ощадний банк», як суб'єкта первинного фінансового моніторингу, які на підставі ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» зупинили видаткові операції по поточних рахунках позивача, відкритих в ПАТ «Державний ощадний банк», що також підтверджується Сертифікатом Торгово-промислової палати України №4982. Ураховуючи викладене, вважає, що Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, правонаступником якої є відповідач 1, протиправно нарахувала позивачу 30.03.2015 пені в сумі 2 510 477,33 грн., а тому просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 08.02.2018 призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 05 березня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

15.02.2018 на адресу суду від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву (№4970), у якому пояснює, що ПАТ «Донбасенерго» як платник консолідованого податку на прибуток подало до СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС податкову декларацію з податку на прибуток за МГУ ДФС податкову декларацію з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 з граничним терміном сплати - 19.02.2015 та уточнюючу декларацію з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 з граничним строком сплати - 12.03.2015, згідно із якими податкове зобов'язання складало 72 696 133,00 грн., проте перерахування коштів було здійснено лише 30.03.2015. Зауважує, що звільнення від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів передбачено п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України. Проте, звертає увагу суду, що позивач у позовній заяві зазначає, що нарахування зазначеної пені підтверджується актом звіряння №2265-20 від 23.04.2015 та випискою з інтегрованої картки платника за 2015 рік, а тому із посиланням на приписи ст. 99 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017) просить у задоволенні позову відмовити.

Крім того, представником третьої особи надано суду письмові пояснення (вх. №5969 від 21.02.2018), у яких зазначає, що у відповідності до частини десятої ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» зупинення фінансових (фінансової) операції (операцій) відповідно до частин першої - третьої, п'ятої статті 17, частини третьої статті 23 цього Закону не є підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності суб'єкта первинного фінансового моніторингу та його посадових осіб за порушення умов відповідних правочинів, таким чином, умовами Договору та чинним законодавством передбачений обов'язок банку зупинити видаткові фінансові операції за наявності рішення спеціально уповноваженого органу, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

05.03.2018 позивачем надано суду відповідь на відзив (вх. №7155), у якій додатково пояснює, що за несвоєчасну оплату грошового зобов'язання за деклараціями № від 03.02.2015 та № від 12.02.2015, податковими повідомленнями відповідача 1 від 11.12.2017 № та № до ПАТ «Донбасенерго» застосовано також штрафи у розмірах 1 019 198,70 грн. та 12 479 617,47 грн., які рішенням ДФС України від 22.02.2018 №6614/6/99-99-11-03-01-25 були скасовані в частині застосування штрафів саме із підстав, викладених позивачем. Крім того, повідомляє, що в справі №808/3808/15-а постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2016, яка набрала законної сили, відповідний позов ПАТ «Донбасенерго» до ДПІ у Волноваському районі ГУ ДФС у Запорізькій області був задоволений, а саме скасовані податкові вимоги в частині нарахування пені, нарахованої за несвоєчасну оплату екологічного податку та збору за спеціальне використання води, при цьому, несвоєчасність оплати була обумовлена саме зупиненням видаткових операцій по рахунку позивача у ПАТ «Ощадбанк». Щодо строків звернення з адміністративним позовом посилається на приписи п. 54.5 ст. 54, п. 56.18 ст. 56, ст. 102 Податкового кодексу України та вважає, що платник податків має право на оскарження нарахованої контролюючим органом пені протягом 1095 днів від дня, коли дізнався або повинен був дізнатися про її нарахування. Аналогічна правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду від 01.11.2011 №1935/11/13-11.

Позивачем 05.03.2018 також додатково надано відповідь на пояснення третьої особи (вх. №7153), у відповідності до якої, на думку позивача, третя особа підтверджує обставини, що стали причиною для звернення до суду із адміністративним позовом, а саме подання для обслуговуючого банку платіжного доручення про перерахування коштів на сплату податку на прибуток в строк, передбачений Податковим кодексом України, разом із тим, посилаючись на свій обов'язок зупинення видаткових операцій на підставі норм Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Вважає таку правову оцінку помилковою, оскільки доводи адміністративного позову не залежать від того, чи мала третя особа підстави для зупинення видаткових операцій, чи не мала такого права. Питання про наявність або відсутність підстав для зупинення видаткових операцій має значення стосовно відповідальності третьої особи, передбаченої п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, що не є предметом спору у цій справі. Вказує, що Законом передбачена певна послідовність дій платника податків стосовно їх спати, при цьому, матеріалами цієї справи підтверджується, що позивач здійснив необхідний обсяг дій для виконання свого обов'язку по своєчасній сплаті податку на прибуток, разом із тим. Разом із тим, законом не передбачена можливість притягнення платника податків до відповідальності, якщо ним не вчинене податкове правопорушення, більш того п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України звільняє платника податків від відповідальності у разі, якщо несвоєчасність сплати податку обумовлена діями інших осіб.

05.03.2018 підготовче засідання відкладене на 29 березня 2018 року.

Відповідно до ухвали суду від 29.03.2018 закрите підготовче провадження у справі та призначене судове засідання у той самий день.

Представники позивача звернулись до суду із заявою (вх. № 10317 від 29.03.2018) про розгляд справи у письмовому провадженні. Позов підтримують у повному обсязі.

Представник відповідачів також надав суду заяву (вх. № 10319 від 29.03.2018) про розгляд справи у письмовому провадженні. Проти позову заперечує в повному обсязі.

Представник третьої особи 21.02.2018 звернувся до суду з клопотанням (вх. № 5969) про розгляд справи без його участі за матеріалами справи.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ПАТ «Донбасенерго» () є юридичною особою та діє на підставі Статуту (нова редакція Статуту затверджена позачерговими Загальними зборами 06 вересня 2016 року протоколом №26).

Позивачем подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, правонаступником якої є Офіс ВПП ДФС, податкову декларацію з податку на прибуток за МГУ ДФС податкову декларацію з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 з граничним терміном сплати - 19.02.2015 та уточнюючу декларацію з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 з граничним строком сплати - 12.03.2015, згідно із якими податкове зобов'язання позивача складало 72 696 133,00 грн.

До установи банку ПАТ «Державний ощадний банк України» позивачем було надане платіжне доручення від 18.02.2015 № 954 про списання з рахунку №99 72 590 075,00 грн. на рахунок №902, отримувач Дон.ГУК/м. Донецьк/СДПІ/11020100, код 37967785, банк отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, із призначенням платежу «?;101;23343582; Податок на прибуток по Декларації за 2014 рік по строку 19.02.2015р.;;;». Зазначене платіжне доручення прийнято АТ «Ощадбанк» 18.02.2015, що підтверджується відповідною відміткою банку на платіжному документі. Отже, платіжне доручення позивача надійшло до установи банку до настання граничного строку сплати податку.

Як свідчить довідка вказаного банку від 18.09.2015 №16-13/2-2303 залишки коштів по поточних рахунках ПАТ «Донбасенерго», відкритих в Головному управлінні з обслуговування клієнтів АТ «Ощадбанк» станом на кінець дня 18.02.2015 складали по рахунку №99 у гривні 181 335 574,68 грн.

Так, Державною службою моніторингу України, керуючись частиною третьою статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» були прийняті відповідні рішення про зобов'язання АТ «Ощадбанк» зупинити на строк, визначений у рішенні, проведення видаткових операцій за рахунком №99 (980,840,978), що відкритий у банку з 16.02.2015 по 27.03.2015, включно.

Судом встановлено та учасниками справи не заперечується, що перерахування коштів згідно із платіжним дорученням від 18.02.2015 № 954 було здійснено банком лише 30.03.2015.

Після зарахування вказаних до державного бюджету, у той самий день відповідачем 1 нарахована позивачу пеня в загальній сумі 2 510 477,33 грн. 2 510 477,33 грн., а саме:

- 2 338 646,12 грн. за порушення строків сплати за декларацією з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 за період з 20.02.2015 по 29.03.2015;

- 165 558,71 грн. за порушення строків сплати за уточнюючою декларацією з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 за період з 13.03.2015 по 29.03.2015, що також підтверджується актом звіряння №2265-20 від 23.04.2015.

Вважаючи дії відповідача 1 щодо нарахування 30.03.2015 пені в сумі 2 510 477,33 грн. протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом, у якому, зокрема, просить зобов'язати відповідача 2 внести зміни до інтегрованої картки платника податку позивача шляхом виключення з неї зазначеної суми пені.

У подальшому, Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДФС проведена камеральна перевірка ПАТ «Донбасенерго» щодо своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток за період з 19.02.2015 по 28.08.2017, про що складений акт від 28.09.2017 №1025/28-10-47-09/23343582.

Перевіркою на підставі аналізу даних інтегрованої картки платника податків встановлено порушення позивачем вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: позивачем в перевіряємому періоді несвоєчасно сплачено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 23 665 042,30 грн., із затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання та в сумі 159 299 656,60 грн., із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання.

На підставі Акту та вказаних порушень відповідачем 2 11.12.2017 були прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ про застосування штрафу у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу на суму 2 366 504,23 грн.;

№ про застосування штрафу у розмірі 20 відсоткові погашеної суми податкового боргу на суму 31 859 931,32 грн.

Позивач здійснив оскарження вказаних рішень у адміністративному порядку. Так, у відповідності до рішення ДФС України від 22.02.2018 №6614/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарг скасовані ППР Офісу ВПП ДФС від 11.12.2017 № в частині застосування штрафу в розмірі 1 019 198,70 грн. та № в частині застосування штрафу в розмірі 12 479 617,47 і залишає без змін зазначені ППР в іншій частині, а скарги - задоволені частково. При цьому, рішення скасовані саме в частині несвоєчасної сплати, обумовленої саме зупиненням видаткових операцій по рахунку позивача у ПАТ «Ощадбанк».

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

При цьому, строком сплати податку та збору у відповідності до пункту 31.1 статті 31 Податкового кодексу України, визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 31 Податкового кодексу України).

За змістом пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 111 Податкового кодексу України встановлені види відповідальності за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а саме у відповідності до пункту 111.1 за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Пеня, згідно з підпунктом 14.1.162 статті 14 Податкового кодексу України, це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з підпунктом 14.1.156 цієї ж статті Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За приписами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

Нарахування пені, у відповідності до пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України, закінчується:

у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань;

у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У вищенаведених приписах законодавства ключовим є висновок щодо нарахування пені після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгоджених грошових зобов'язань.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 цього Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що граничними строками сплати за деклараціями № від 03.02.2015 є 19.02.2015 та № від 12.02.2015 є 12.03.2015. До настання вказаних граничних строків сплати, а саме 18.02.2015 позивачем було надано до банку Головного управління з обслуговування клієнтів ПАТ «Державний ощадний банк України» відповідне платіжне доручення на перерахування належного до сплати розміру податку на прибуток, при цьому, позивач мав на рахунках у банку достатньо коштів для виконання вказаного платіжного доручення. Проте перерахування коштів банком здійснено лише 30.03.2015.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до частини третьої статті 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з пунктом 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж зазначені, строки виконання доручень клієнтів. Положеннями пункту 22.4 статті 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Проведення самого переказу грошей є обов'язковою функцією, яку виконує платіжна система (пункт 1.29 статті 1 даного Закону).

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Отже, суд зазначає, що коли платник податків надав до установи банку платіжне доручення на сплату податків (за умови достатності коштів на рахунку), а банк прийняв його на виконання, функції платника на цьому закінчуються та подальший рух коштів забезпечує банк без участі платника податків.

Системний аналіз викладеного, свідчить про те, що обов'язок платника зі сплати податків слід вважати виконаним з часу подання до обслуговуючого банку платіжного доручення, яке надійшло протягом операційного часу банку на перерахування до бюджетної системи України на відповідний рахунок Державного казначейства грошових коштів з рахунку платника у банку за наявності у нього достатнього грошового залишку на день платежу.

Це кореспондується з положеннями пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України, якою передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

В даному випадку вини платника в порушенні строків немає, оскільки кошти по сплаті податку на прибуток не зараховані своєчасно до державного бюджету з незалежних від позивача обставин, що було викликано рішеннями Державної служби моніторингу України на підставі ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» про зупинення видаткових операцій по поточних рахунках позивача, відкритих в ПАТ «Державний ощадний банк», що також підтверджується Сертифікатом Торгово-промислової палати України №4982.

Разом із тим, податковим законодавством не передбачена можливість притягнення платника податків до відповідальності, якщо ним не вчинене податкове правопорушення, більш того пункт 129.6 статті 129 Податкового кодексу України звільняє платника податків від відповідальності у разі, якщо несвоєчасність сплати податку обумовлена діями інших осіб.

Щодо твердження представника відповідачів про пропущення позивачем строків звернення з адміністративним позовом суд зауважує, що за приписами пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із пунктом 56.18 статті 56 цього Кодексу з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею ж 102 Податкового кодексу України передбачено строк давності тривалістю 1095 днів.

Таким чином, платник податків має право на оскарження нарахованої контролюючим органом пені протягом 1095 днів від дня, коли дізнався або повинен був дізнатися про її нарахування. Аналогічна правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду від 01.11.2011 №1935/11/13-11 «Щодо строків оскарження рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання».

Ураховуючи вищевикладене позовні в частині визнання дій відповідача 1 щодо нарахування 30.03.2015 пені в сумі 2 510 477,33 грн. за порушення строків оплати самостійно визначеного позивачем грошового зобов'язання з податку на прибуток підлягають задоволенню.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Розділу І Порядку № 422, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до пункту 1 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Правила нарахування та погашення пені за несвоєчасно сплачені суми платежів, що контролюються органами ДФС визначені главою 7 Розділу ІII Порядку № 422.

Тобто, в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування сум нарахованої пені, при цьому жодних окремих рішень контролюючим органом (як наприклад податкове повідомлення - рішення) контролюючим органом не приймається.

За наведених обставин, суд дійшов також висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача 2 внести зміни до інтегрованої картки платника податку позивача шляхом виключення з неї пені в сумі 2 510 477,33 грн. за порушення строків оплати самостійно визначеного позивачем грошового зобов'язання у декларації з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 за період з 20.02.2015 по 29.03.2015 та в уточнюючій декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 за період з 13.03.2015 по 29.03.2015.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку із повним задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача 100% документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору у сумі 3 200,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, оскільки Запорізьке управління є відокремленим підрозділом Офісу та не є юридичною особою.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (, місцезнаходження 03150, м. Київ, вул. Предславинська, б. 34-А) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, місцезнаходження 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г), до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, місцезнаходження 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 190 А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Державний ощадний банк України» (, місцезнаходження 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, який є правонаступником Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, щодо нарахування 30.03.2015 пені в сумі 2 510 477,33 грн. за порушення строків оплати, самостійно визначеного Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» грошового зобов'язання у декларації з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 за період з 20.02.2015 по 29.03.2015 та в уточнюючій декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 за період з 13.03.2015 по 29.03.2015.

Зобов'язати Запорізьке управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби внести зміни до інтегрованої картки платника податку Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» шляхом виключення з неї пені в сумі 2 510 477,33 грн. за порушення строків оплати самостійно визначеного Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» грошового зобов'язання у декларації з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 за період з 20.02.2015 по 29.03.2015 та в уточнюючій декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 за період з 13.03.2015 по 29.03.2015.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» суму судового збору в розмірі 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак