Справа № 804/5864/17
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2018 рокусправа № 804/5864/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Прокопчук Т.С.

судді: Шлай А.В. Круговий О.О.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року (головуючий суддя: Рябчук О.С) по адміністративній справі №804/5864/17

за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 13.09.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - ДПП НП України), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 8 100 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку з дати звільнення по день винесення рішення у справі, грошову компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку з дати звільнення по день винесення рішення у справі, моральну шкоду у сумі 5 000 грн., витрати на правову допомогу у сумі 1 000 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2017 року до справи в якості другого відповідача залучено Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУ НП України в Дніпропетровській області).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2017 року судом позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ДПП НП України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 31.08.2017 року по 14.09.2017 року в розмірі 4 044,30 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ДПП НП України подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апеляційна скарга обґрунтована неправомірністю висновків суду першої інстанції щодо порушення ДПП НП України строків виплати заробітку на користь позивача та відсутності підстав для стягнення з нього суми середнього заробітку за час затримки.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №1о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_2 з 07.11.2015 року призначений поліцейським батальйону патрульної поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, з присвоєнням спеціального звання рядовий поліції як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, в порядку пп.9, 12 розділу ХІ Закону України «Національну поліцію» та починаючи з 16.01.2016 року наказом №18о/с від 19.01.2016 року направлений для подальшого проходження служби до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ДПП НП України (а.с.36,37).

В подальшому наказом ДПП НП України №316о/с від 23.08.2017 року лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції з 31.08.2017 року (а.с.81) відповідно до п.7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

13.09.2017 року позивач звернувся до суду з вимогою стягнення з ДПП НП України заборгованості по заробітній платі у сумі 8 100 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку з дати звільнення по день винесення рішення у справі, грошової компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку з дати звільнення по день винесення рішення у справі, а також моральної шкоди у сумі 5 000 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 1 000 грн.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 47 КУпАП визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 року визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

При звільнені поліцейського зі служби в поліції розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню за надмірно нараховану частину щорічної відпустки, здійснюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав поліцейський за дні чергової відпустки.

Як вбачається з розрахункового листа за вересень 2017 року, позивачу нараховано 5 570,66грн., з яких: 2 400 грн. - посадового окладу; 1 400 грн. - окладу за спеціальним званням; 4 423,35грн. - щомісячної премії; та 2 652,69 грн. грошової компенсації за невикористану відпустку, що за мінусом утримань до видачі визначено 5 404,87 грн. (а.с.75), які згідно виписки ДОУ АТ «Ощадбанк» 15.09.2017 року зараховані позивачу на рахунок в банку (а.с 96).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що будь - яких доказів наявності спору щодо суми розрахунку нарахованого та виплаченого грошового забезпечення по заробітній платі та визначення належної суми грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку позивачем не надано, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Законом України «Про Національну поліцію», постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 року, які є спеціальними нормативно - правовими актами не врегульовано питання щодо порядку виплати грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні. Водночас такий порядок встановлений Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 року №8-рп/2002 визначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов'язаних із спорами щодо проходження публічної служби адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми КЗпП України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Аналогічні приписи визначені також постановою Верховного суду від 06.03.2018 року по справі №804/3722/17.

Так ст. 116,117 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи те, що остаточний розрахунок на користь позивача ДПП НП України здійснено 15.09.2017 року, замість 31.08.2017 року та доказів відсутності його в день звільнення на роботі не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що кількість днів затримки розрахунку при звільненні становить 15 календарних днів з 31.08.2017 року по 14.09.2017 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, п. 2,8 якого визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до розрахункового листа ОСОБА_2 нараховане грошове забезпечення за два календарні місяці перед звільненням становить 16 446,70 грн.: за червень 2017 року - 8 223,35 грн., за липень 2017 року - 8 223,35 грн. (а.с.75).

Згідно довідок про доходи № 1858 від 29.10.2017 року, № 2141 від 20.11.2017 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає 269,62 грн.(а.с.78,90).

Отже, грошове забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку, яке підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 з ДПП НП України складає 4 044,30 грн. (269,62 грн. х 15).

Крім того судом першої інстанції вірно встановлена відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ДПП НП України на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., оскільки доказів завдання йому зазначеної шкоди ним не надано,та відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу відповідно до приписів КАС України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.12, ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року по адміністративній справі №804/5864/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 11 травня 2018 року.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий