Справа № 823/403/18
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року справа № 823/403/18

11 годин 45 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №823/403/18

за позовом ОСОБА_1 (вул. Мошляка, 68, с. Білозір`я, Черкаський район, Черкаська область, 19635, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) [позивач ОСОБА_1 особисто]

до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (бул. Шевченка, 185, м. Черкаси, 18001, ) [представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю]

про визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, прийняв рішення.

31.01.2018 ОСОБА_1, звернувшись до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 16.01.2018 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно повернуто виконавчий документ стягувачеві з посиланням на п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» з причин перешкоджання проведення виконавчих дій на підставі ухвали від 28.09.2017 № 823/402/17 про встановлення способу виконання судового рішення. Позивач зазначає, що відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено такої підстави для повернення виконавчого документу стягувану, як рішення (ухвала) суду на яку послався відповідач.

У обґрунтування позовних вимог надано копії: постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.01.2018 ВП № 54334761; виконавчий лист у справі від 18.07.2017 №823/402/17; постанову Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 823/402/17 (провадження № К/800/38409/17).

У судовому засіданні 14.05.2018 позивач позов підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні з огляду на рішення Верховного Суду у справі № 823/402/17 визнав позовні вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що Черкаським окружним адміністративним судом 16.06.2017 у справі №823/402/17 за позовом ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення та зобовязання вчинити дії постановлено зобовязати державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 повторно розглянути питання про державну реєстрацію земельної ділянки (площею 21,9191 га) згідно технічної документаціїї із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області (ЄДРСР 67205106). На виконання постанови суду у справі №823/402/17 позивачеві 18.07.2017 видано виконавчий лист (а.с.7). 28.09.2017 Черкаським окружним адміністративним судом розглянуто заяву державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 про встановлення способу виконання судового рішення, подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 823/402/17. Встановлено спосіб виконання постанови від 16.06.2017 у справі № 823/402/17 шляхом зобовязання ОСОБА_1 подати до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 наступні документи: технічну документацію із землеустрою, електронний документ, копію документа про присвоєння податкового номера, копію документа, що посвідчує особу, що були подані ОСОБА_1 як додатки до заяви від 20.02.2017, реєстраційний номер заяви ЗВ-017 (ЄДРСР 69274942).

Постановою державного виконавця від 16.01.2018 ВП № 54334761 на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист у справі № 823/402/17 повернуто стягувачеві.

У постанові від 16.01.2018 ВП № 54334761 зазначено, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 у справі № 823/402/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 у справі № 823/402/17, зобовязано стягувача подати до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 наступні документи: технічну документацію із землеустрою, електронний документ, копію документа про присвоєння податкового номеру, копію документу, що посвідчує особу, які були подані ОСОБА_1 як додатки до заяви від 20.02.2017, реєстраційний номер заяви ЗВ-017. Також зазначено, що з наведеного вбачається, що стягував перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Передумовою прийняття оскаржуваної у даній справі постанови від 16.01.2018 ВП № 54334761 про повернення виконавчого документа стягувачеві була ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 у справі № 823/402/17 із встановленим способом виконання постанови від 16.06.2017 (ухвала була предметом перегляду суду касаційної інстанції).

Постановою Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № К/800/38409/17 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2017 у справі № 823/402/17 скасовано; ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 та подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про встановлення чи зміну способу і порядку виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 у справі № 823/402/17.

У мотивувальній частині постанови зазначено, що зміна на підставі ст. 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст.162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання державного кадастрового реєстратора ОСОБА_3 повторно розглянути питання про державну реєстрацію земельної ділянки на зобов'язання ОСОБА_1 подати до державного кадастрового реєстратора ОСОБА_3 документи є незаконною. Ставлячи у залежність виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 у справі № 823/402/17 від дій, що необхідно вчинити позивачу з метою виконання вказаного судового рішення, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, фактично змінив її резолютивну частину. Відтак, висновки судів попередніх інстанцій про необхідність встановлення способу виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 у справі № 823/402/17 шляхом зобов'язання ОСОБА_1 подати державному кадастровому реєстратору ОСОБА_3 документи, що були додані позивачем до заяви від 20.02.2017, реєстраційний номер заяви ЗВ-017 суперечать нормам процесуального права та є помилковими.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд, надаючи оцінку доводам позивача зазначає, що згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону належать примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404) покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Суд зазначає, що виконавче провадження № 54334761 відкрито з приводу примусового зобов'язання державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 повторно розглянути питання про державну реєстрацію земельної ділянки (площею 21,9191 га) згідно технічної документаціїї із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області вчинити реєстраційну дію.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.18 Закону № 1404 виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404 передбачено, що відповідно до цього Закону належать примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону № 1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст.18 Закону № 1404 визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пункт 1 ч.2 цієї статті встановлює, що виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону № 1404 передбачено, що документ повертається стягувачу якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене ст.43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Частина 4 ст.37 Закону № 1404 визначає, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Положення Закону № 1404 містять вичерпний перелік підстав державному виконавцю для повернення виконавчого документу.

Відповідно до п.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням:назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа; за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

Суд зазначає, що ухвала від 28.09.2017 у справі № 823/402/17 якою на стягувача покладено обовязок вчинити дії, не може бути підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві, зокрема і у звязку з тим, що зазначену ухвалу Постановою Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № К/800/38409/17 скасовано. У оскаржуваній постанові не зазначено які саме дії/бездіяльність стягувача перешкоджають проведенню виконавчих дій та не зазначено мотивів з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

КАС України (ч.2 ст.2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно КАС України (ч.1 ст.77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

Відповідно до КАС України (ч.2 ст.77) у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не наведено підстав та не надано доказів, що б свідчили про перешкоджання проведенню виконавчих дій стягувачем.

Відповідно до ч.4 ст.47 КАС України крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.

Судом враховано, що визнання позову відповідачем не порушує права та не зачіпає інтереси третіх осіб.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені судом докази, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови від 16.01.2018 ВП № 54334761 діяв не у спосіб передбачений п.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, не на підставі ч.1 ст.37 Закону № 1404, що призвело до порушення відповідачем ч.2 ст.19 Конституції України, у звязку з чим позов належить задовольнити.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, що належить відшкодувати або оплатити відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час розгляду справи не надано доказів понесених витрат, пов'язаних з розглядом справи, у звязку з чим підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-14, 47, 78, 139, 241-246, 255, 287, 293, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 16.01.2018 ВП № 54334761 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ч.6 ст.287, ст.ст. 293, 296-297 КАС України шляхом подання до суду першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням п.п.15.5. п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова