Справа № 344/9206/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2409/18

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2018 року (ухвалене головуючим - суддею Островський Л.Є. у м. Івано-Франківську) у справі № 344/9206/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправними дій щодо нарахування і виплати компенсації втрати частини пенсії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій щодо нарахування і виплати компенсації втрати частини пенсії та зобов`язання вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що в січні 2017 року йому нараховано доплату індексації пенсії за період з 01.05.2014 по 31.01.2017 в сумі 4504, 67 грн, яка була виплачена у лютому 2017. При цьому відповідач не нарахував компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, а тому просить суд визнати дії відповідача щодо відмови від нарахувань і виплати їй компенсації протиправними та зобов`язати відповідача здійснити нарахування і виплату компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 01.05.2014 до 31.01.2017.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.01.2018 в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що правовою підставою для нарахування компенсації за несвоєчасну виплату пенсії є одночасна сукупність наступних умов: 1) пенсія має бути нарахованою, але не виплаченою; 2) пенсія не виплачена з вини органу, який її призначає і виплачує; 3) порушені строки виплати нарахованої пенсії; 4) компенсація нараховується на періодичні платежі, зокрема на пенсійні щомісячні виплати. Виходячи з цього, суд першої інстанції зазначив, що позивачу в січні 2017 нараховано доплату індексації пенсії за період з 01.05.2014 по 31.01.2017 та виплачено в лютому в сумі 4504,67 грн. Пенсія позивачу виплачувалася щомісячно, 13 числа, без затримки виплати. А отже, в даному випадку, порушень строків виплати розміру нарахованої основної пенсії не відбулося .

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконною, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що несвоєчасно нараховані і виплаченні суми індексації підлягають компенсації. При цьому вважає помилковим висновок суду, що правовою підставою для нарахування компенсації за несвоєчасну виплату пенсії є зокрема умова, що пенсія має бути нарахованою, але не виплаченою.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що у січні 2017 позивачу нараховано доплату індексації пенсії за період з 01.05.2014 по 31.01.2017 в сумі 4504,67 грн, яка була виплачена у лютому 2017, про що свідчить довідка від 17.07.2017 №4308.

Позивач звернувся до відповідача з проханням нарахувати компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, однак відповідач відмовив позивачу у здійсненні такого нарахування, згідно Листа від 03.07.2017, мотивуючи тим, що в січні поточного року йому нараховано доплату індексації пенсії за період з 01.05.2014 по 31.01.2017 і виплачено в лютому 2017, а тому підстав для виплати компенсації у зв'язку з порушенням термінів їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Компенсація громадянам втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Відтак основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що наведенні вище норми передбачають компенсацію у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам, а під доходами розуміється пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. При цьому індексації - це встановлений актами законодавства України механізм підвищення доходів громадян, що дає можливість частково або повністю компенсувати їм подорожчання споживчих товарів і послуг. А тому слід вважати, що індексацію не можливо віднести до категорії доходів за яку громадяни мають право компенсації у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам.

Разом з тим судом першої інстанції зазначено, що правовою підставою для нарахування компенсації за несвоєчасну виплату пенсії є одночасна сукупність наступних умов: 1) пенсія має бути нарахованою, але не виплаченою; 2) пенсія не виплачена з вини органу, який її призначає і виплачує; 3) порушені строки виплати нарахованої пенсії; 4) компенсація нараховується на періодичні платежі, зокрема на пенсійні щомісячні виплати.

Як встановив суд першої інстанції позивачу в січні 2017 нараховано доплату індексації пенсії за період з 01.05.2014 по 31.01.2017 та виплачено в лютому в сумі 4504,67 грн.

Згідно довідки № 4308 від 17.07.2017 про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії позивачу пенсія позивачу виплачувалася щомісячно, без затримки виплати. (а.с. 3)

Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову, оскільки пенсія позивачу виплачувалася щомісячно без затримки виплати, а отже порушень строків виплати розміру нарахованої основної пенсії не відбулося.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2018 року у справі № 344/9206/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Р. М. Гулид
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 10 травня 2018 року