Справа № 484/1870/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 травня 2018 року

Київ

справа №484/1870/17

адміністративне провадження №К/9901/3371/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року (головуючий суддя - Савін О.І.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року (головуючий суддя - Косцова І.П., судді - Кравченко К.В., Лук'янчук О.В.),

у адміністративній справі № 484/1870/17 за позовом ОСОБА_1 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі - Управління ПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління ПФУ про відмову у виплаті призначеної пенсії за віком та зобов'язати поновити виплату призначеної пенсії за віком з 26 квітня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22 червня 1987 року обіймає посаду судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. З 26 квітня 2017 року їй призначено пенсію за віком на підставі Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV). Однак, призначену їй пенсію відповідач не виплачує, у зв'язку з чим звернулася до відповідача. Листом від 30 травня 2017 року № 5563/01/1 відповідач повідомив, що оскільки вона на даний час працює на посаді заступника голови Первомайського міськрайонного суду, тимчасово, у період по 31 грудня 2017 року пенсія їй не виплачується. Вважає таку відмову протиправною, оскільки 8 червня 2016 року Конституційним судом України визнано неконституційним обмеження щодо виплати пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-ІV, особам, які працюють, в тому числі, і на посаді судді.

Постановою постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року, позов задоволено. Визнано дії Управління ПФУ, що полягають у відмові ОСОБА_1 у виплаті призначеної за віком пенсії протиправними та зобов'язано поновити їй виплату пенсії за віком з 26 квітня 2017 року. Стягнуто на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору, сплаченого останньою при зверненні до суду з даним позовом, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - Управління ПФУ.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління ПФУ подало касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що з 1 січня 2017 року почали діяти встановлені Законом України від 6 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» обмеження щодо виплати призначених пенсій особам, які працюють на посадах та умовах, передбачених, в тому числі Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Оскільки позивач продовжує працювати на посаді судді, яка має право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» виплата їй пенсії з дня призначення не проводиться. При цьому скаржник зазначив, що вказана норма Закону неконституційною не визнавалась та є чинною на даний час.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги та відзив на неї, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вирішуючи позов суди виходили з того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обіймає посаду судді та заступника голови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

26 квітня 2017 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, проте фактично її не виплачено, у зв'язку із внесенням до статті 47 Закону № 1058-ІV змін, якими тимчасово обмежено виплату пенсій працюючим пенсіонерам.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки в рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 8 червня 2016 року визначено відповідні нормативно-правові акти як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, яке в частині визнання неконституційними положень вказаного законодавства підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли після 8 червня 2016 року та зворотної сили не має, то позивач має право на поновлення виплати пенсії за віком саме з дати призначення пенсії - 26 квітня 2017 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судів з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

З 1 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» яким внесено зміни до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», абзаци другий і третій якої викладені в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Отже, з 1 січня 2016 року призначені пенсії не виплачуються, у разі роботи осіб на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів».

З 1 січня 2017 року редакція статті 47 Закону № 1058 була чинна зі змінами внесеними Законом України від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідно до якої тимчасово (далі - Закон № 1774-VIII), по 31 грудня 2017 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

Таким чином, Законом №1774-VІІІ фактично продовжено тимчасовий порядок обмеження виплати пенсій працюючим пенсіонерам з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав для здійснення позивачу виплати призначеної їй пенсії на підставі Закону № 1058-ІV.

Отже, висновок судів про протиправність відмови відповідача у виплаті позивачу призначеної пенсії та зобов'язання поновити її виплату ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки обставини справи встановлені з достатньою повнотою, але судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, вони підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 345, 351, 356 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області задовольнити.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду