Справа № 357/1950/18
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1950/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Цуранов А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просила суд визнати незаконною та скасувати постанову серії НК № 457251 від 08.02.2018 року про накладення на неї адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що поліцейський СРПП4 Білоцерківського ВП не виконав вимоги КУпАП, внаслідок чого невірно кваліфікував вчинене нею правопорушення та виніс незаконну постанову.

Представника позивача звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу разглянути без його участі.

Відповідач причини неявки в судове засідання не повідомив, заперечень та будь-яких доказів на підвердження правомірності своїх дій під час винесення оскаржуваної постанови до суду не надав.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

08.02.2018 року поліцейським СРПП4 Білоцерківського ВП винесено постанову серії НК № 457251, згідно якої позивача притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно змісту зазначеної постанови 08.02.2018 року о 23:20 позивач керуючи транспортним засобом KIA RIO АІ 990 8ЕІ в м. Біла Церква у темну пору доби не ввімкнула фари ближнього світла, чим порушила п. 19.1 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 19.1 Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

a) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла;

б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі;

в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху за частиною другою статті 122 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч. 1 ст. 276 КУпАП).

Згідно рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч зазначеному, відповідач встановлений обов'язок довести правомірність своїх дій та рішення, як таких, що відповідають вимогам ст. 2 КАС України, не виконав.

Позивач свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 19.1 Правил дорожнього руху не визнала, в позовній заяві, копія якої надіслана відповідачу, вказувала, що під час руху в її автомобілі були ввімкнені фари ближнього світла, а через технічні проблеми не працювали габаритні вогні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення п. 19.1 ПДР України та накладення на неї штрафу в розмірі 425 грн. визнати незаконною та скасувати її, тобто заявлений позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії НК № 457251 від 08.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення.

Суддя А. Ю. Цуранов