Справа № 357/1605/18
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/1605/18 Суддя першої інстанції: Бондаренко Олеся Василівна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1) звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» (далі - Відповідач, ДП «Білоцерківське лісове господарство») про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.01.2018 року №000079.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2018 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанови були складені фактично одночасно, по-друге, Відповідачем не було забезпечено право Позивача на ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подання доказів, використання юридичної допомоги, по-третє, Позивачем заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи, однак всупереч вимог законодавства оскаржувану постанову було прийнято невідкладно на місці події, по-четверте, Відповідачем не доведено, що у діях Позивача є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 65 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому посилається на неврахування судом, що, по-перше, у своїх поясненнях ОСОБА_1 та інші особи, які з ним перебували, підтвердили факт незаконної порубки одного дерева породи клен, за що ст. 65 КУпАП передбачена відповідальність, по-друге, протокол оформлено відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративне правопорушення, по-третє, оскаржувана постанови прийнята відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, розгляд справи здійснено на місці вчинення правопорушення, Позивачу роз'яснено його передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права, однак у зв'язку з відмовою від підпису остання була направлена поштою, по-четверте, доводи щодо невчинення незаконної порубки лісу Позивачем не підтверджені, по-п'яте, дії інспектора Гальченком О.А. не оскаржувалися.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2018 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.05.2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги ДП «Білоцерківське лісове господарство» відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а за своєю суттю апеляційна скарга Відповідача відтворює зміст заперечень останнього проти позову, оцінка доводів яких була здійснена судом першої інстанції у повному обсязі. Крім того, звертає увагу на численні процедурні та процесуальні порушення Відповідача при складанні протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з викладених у ній підстав.

Позивач наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

При ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції встановив, що інспектором з охорони та захисту лісу Поясником А.М. складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.01.2018 року №000079, в якому зафіксовано, що 23.01.2018 року о 13:00 у квадраті 17 вид. 1 Топільського лісництва ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП, а саме - скоїв незаконну порубку одного дерева породи клен (сухостійний) в адміністративних межах Шкарівської сільської ради, що є порушенням п. 1 ст. 105 Лісового кодексу України (а.с. 7).

За наслідками розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення інспектором охорони та захисту лісу Поясником А.М. 21.01.2018 року прийнято постанову №000079 про накладення адміністративного стягнення (а.с. 8). Згідно вказаної постанови Позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, що виявилося у незаконній порубці одного дерева, породи клен (сухостійний), притягнуто до адміністративної відповідальності та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 23.01.2018 року інспектором СРПП №3 Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області сержантом поліції Кириленком Д.В. були відібрані пояснення у ОСОБА_1 (а.с. 56), який пояснив, що 23.01.2018 року він з своїм знайомим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на його автомобілі Рено Кліо д.н.з. «НОМЕР_1» під'їхав до лісу, щоб зібрати та порізати, заготовити дрова з дерев, що давно вже були повалені та сухі. Дрова різали бензопилою «Мінск МТ-В», для перевезення дров використовували ручну тачку.

Дані пояснення, як встановив суд першої інстанції, узгоджуються з поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які були відібрані 23.01.2018 року начальником сектора реагування патрульної поліції №3 Узинського відділення Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області капітаном поліції Нагорним Я.В. (а.с. 57, 58) та їх показами в судовому засіданні суду першої інстанції.

Зі змісту пояснень ОСОБА_8 (а.с. 72) вбачається, що 23.01.2018 року в першій половині дня близько обіду до нього зателефонував ОСОБА_3 (начальник охоронної фірми) і повідомив наступне: що в урочищі «Томилівські дачі» поблизу станції «Роток» працівниками поліції затримано лісопорушників. Після чого він відразу вирушив на місце події. По прибутті він побачив наступне і поблизу лісу стояв автомобіль марки Рено синього кольору і легковий прицеп, що стояв відцеплений до лісу біля нарізаних дров. Зайшовши в ліс там його зустріли три невідомих йому чоловіка і два працівники поліції, які повідомили наступне, що вони затримали громадян на скоєні лісопорушення, а саме: коли ті різали дрова без будь-яких дозволів на території лісового фонду, неподалік лежала бензопила та каністри з ГСМом. Після чого він визвав по телефону інженера з охорони і захисту лісу, а працівники поліції слідчо-оперативну групу. Першими на місце події прибула слідчо-оперативна група і почала брати пояснення із затриманих осіб, потім під'їхав інженер з ОЗЛ і склав протокол і постанову, яку пан ОСОБА_1 відмовився підписувати. Потім усі роз'їхалися.

Судом першої інстанції поряд з іншим встановлено, що 23.01.2018 року свої пояснення також надав інженер з охорони та захисту лісу Поясник А.М. (а.с. 73-74), зі змісту яких вбачається, що 23.01.2018 року в другій половині дня йому стало відомо, що працівниками поліції затримано лісопорушників, які здійснили незаконну порубку (буреломного) сухостійного дерева породи клен. Їхні дії підпадають під відповідальність за статтею 65 КУпАП, так як порубка це відокремлення стовбура дерева від коріння. Протокол був складений на ОСОБА_1, так як правопорушення здійснювалось на його автомобілі з причепом, був присутній документ, який посвідчує особу, ОСОБА_1, вів розмову з поліцією та лісовою охороною і заявляв, щоб оформлення документів здійснювалось на нього. Протокол про адміністративне правопорушення був складений на місці виявлення лісопорушення та затримання порушника. Після складання протоколу ОСОБА_1 було надано протокол для ознайомлення та підпису. Він ознайомився з протоколом, але підписувати відмовився «заявляючи, що він зовсім по іншому бачить дану ситуацію і в ній не вбачає свого порушення». Йому було запропоновану дати свої пояснення по суті справи та підписати документ. ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, у протоколі був зроблений запис про факт відмови від підпису. Для додаткового підтвердження даної відмови було залучено свідків (ОСОБА_3, ОСОБА_8), які підтвердили факт відмови від підпису. Процедура адміністративного розгляду та документування фактів, як працівниками поліції так і лісовою охороною тривала довгий час. Було зібрано достатньо матеріалів, розраховано шкоду нанесену державі за вчинення незаконної порубки. Як працівник лісової охорони підприємства, особа уповноважена розглядати справи про адміністративні правопорушення він дійшов висновку, що в діях порушника є ознаки лісопорушення згідно ст.65 КУпАП та нанесено шкоду державі. В протоколі також було зазначено, що розгляд справи відбудеться на місці вчинення порушення. Про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено на місці події. Він відмовився підписувати будь що документи, тому запросити на розгляд справи через протокол чи повідомлення не було змоги. Даний факт, а також факт відмови від вручення постанови підтверджують свідки своїми підписами у протоколі та постанові. ОСОБА_1 було повідомлено: «так як він відмовився від вручення копії постанови, копії протоколу про адміністративне правопорушення, то ці документи будуть надіслані йому рекомендованим листом протягом трьох днів».

Крім іншого, зі змісту листа Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 29.01.2018 року №444 (а.с. 52), направлено за наслідками розгляду звернення ДП «Білоцерківське лісове господарство», вбачається, що відділом поліції була проведена перевірка за інформацією, що зареєстрована 23.01.2018 року за №2457 в журналі єдиного обліку заяв та інші події Білоцерківського ВП, за результатами якої було встановлено, що підстав для внесення відомостей до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань немає за відсутності в даному випадку будь-якого кримінального правопорушення. Також у даному листі містилася рекомендація звернутися до суду у порядку ст. 15 ЦПК України для відшкодування завданого ОСОБА_1 збитку.

На підставі встановлених вище обставин, а також за наслідками системного аналізу приписів ст. ст. 7, 9, 10, 33, 65, 245, 251, 252, 256, 258, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 89, 91 Лісового кодексу України, а також ряд положень Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 31.08.2010 року №262, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки матеріалами справи підтверджується допущення Відповідачем раду процесуальних порушень, допущених при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також відсутності у діях Позивача складу такого правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 65 КУпАП незаконна порубка і пошкодження дерев і чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення,- тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписи ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України визначають, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відповідальність за порушення п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України настає у тому випадку, коли особою були вчинено дії у вигляді вирубування та/або пошкодження дерев і чагарників. При цьому, на переконання судової колегії, вирубування має місце тоді, коли припиняється ріст дерева шляхом у спосіб його зрубування, зпилювання тощо, тобто відділення стовбура і верхівки здорового дерева від його кореня.

Викладене, на думку судової колегії, спростовує посилання Апелянта на те, що оскільки ст. 65 КУпАП передбачено відповідальністю за незаконну порубку дерев, то Позивача до адміністративної відповідальності притягнуто правильно, адже норми ст. 65 КУпАП є відсилочними та мають бути застосовані у сукупності із положеннями спеціального законодавства, яким у даному випадку Відповідачем самостійно визначено п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, змісту польово-перелікової відомості пнів, виявлених при вчинення незаконної порубки в кв. 17 вид 1 Томилівського лісництва (а.с. 48), дерево, породи клен, діаметром 42 см, віднесено до сухостійних, впавших у наслідок бурелому.

Крім того, надані учасниками справи фотографії (а.с. 14-21; 69-70), на переконання судової колегії, свідчать, що на момент вчинення дій з розпилювання стовбура дерева, останнє було викорчоване та певний час вже пролежало, адже станом на 23.01.2018 року було вкрито снігом.

З урахуванням наведеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, оскільки відсутні докази наявності в останнього умислу на пошкодження чи знищення дерева, а клен, який був у подальшому розпиляний Позивачем, був сухостійним та поваленим внаслідок бурелому.

Відсутність відповідного умислу підтверджується й поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 56-58), які вказали на те, що приїхали до лісу для того, щоб порізати сухі повалені дерева.

Крім іншого, судовою колегією враховується, що положеннями ст. 241 КУпАП визначено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 49, 63-70, 73, 75, 77, 188-5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, його заступники, головні лісничі, старші інженери та інженери, командири авіаланок, старші льотчики-спостерігачі та льотчики-спостерігачі баз авіаційної охорони лісів, лісничі, помічники лісничих, майстри лісу.

Відповідно до п. 20 ч. 2 ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати єгері та посадові особи користувачів мисливських угідь, уповноважених на охорону державного мисливського фонду (статті 65, 65-1, 66, 72, 73, 77, 77-1, частини перша і третя статті 85).

Приписи п. 3 ч. 1 ст. 91 Лісового кодексу України визначають, що посадові особи державної лісової охорони мають право складати протоколи та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, про правопорушення у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні за своєю суттю вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП, містяться у п. п. 2.3-2.4, 2.9-2.11 затвердженій наказом МВС України від 31.08.2010 року №262 Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення (далі - Інструкція).

При цьому судова колегія погоджується з твердженням Апелянта, яке не ставилося під сумнів й судом першої інстанції, що протокол від 23.01.2018 року №000079 складений у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 3.3 Інструкції справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або її законного представника. Розгляд справи за відсутності правопорушника можливий лише у випадках, коли є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення можливий виключно у випадку належного сповіщення особи про місце та час розгляду справи за умови відсутності клопотання про відкладення її розгляду.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції про час та місце проведення розгляду справи порушнику вручається або надсилається поштою повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення лісового законодавства (додаток 4).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів вручення або надсилання Позивачу повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення лісового законодавства, складаного за передбаченою у додатку 4 до Інструкції формою.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту відзиву ДП «Білоцерківське лісове господарство» (а.с. 36-45, стор. 2), розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся одразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення 23.01.2018 року близько 16:00. Наведене, на переконання судової колегії, свідчить про невиконання Відповідачем вимог КУпАП та Інструкції в частині забезпечення повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що вказує на те, що посадова особа ДП «Білоцерківське лісове господарство» не набуло права на розгляд справи про адміністративне правопорушення та, відповідно, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому подальше направлення згаданої постанови на адресу Позивача засобами поштового зв'язку не спростовує наявні у матеріалах справи докази розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності належного повідомлення особи про дату, час та місце її розгляду.

Посилання Апелянта на те, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а тому не може бути скасована, судовою колегією оцінюється критично, оскільки порушення порядку розгляду справи та здійснення її розгляду без належного повідомлення особи є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 13.02.2018 року у справі №813/3355/16, від 03.05.2018 року у справі №487/2854/17.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини, які свідчать, по-перше, про порушення Відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, здійснене без належного повідомлення Позивача про дату, час та місце її розгляду, по-друге, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість позиції Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про наявність правових підстав для задоволення позову. Доводів, які б спростували відповідні твердження суду першої інстанції, Апелянтом не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко