Справа № 806/1832/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. Житомир

справа № 806/1832/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними, зобов"язання провести донарахування та виплату коштів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області щодо не донарахування та не доплати одноразової компенсації, як інваліду III групи, захворювання якої пов"язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Лугинського районного суду від 06.06.2011 за виконавчим листом по справі № 2а/0612/2717/11 від 15.08.2011;

- зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області провести донарахування та виплату недоплаченої одноразової компенсації, як інваліду III групи, захворювання якої пов"язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виходячи з розміру 30 мінімальних заробітних плат, з урахуванням встановленого розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, визначеного на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та фактично отриманих коштів.

Одночасно просить допусти рішення суду до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова суду по справі №2а/0612/2717/11 була виконана не в повному обсязі, оскільки відповідачем при перерахунку одноразової компенсації застосовано розмір мінімальної заробітної плати не на момент фактичної виплати у 2017 році, а розмір мінімальної заробітної плати згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", що суттєво впливає на розмір одноразової компенсації. Не погоджуючись із вказаним перерахунком, звернулась до відповідача із заявою про її перерахунок, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 2017 рік (на момент фактичної виплати). Відповідач повідомив, що судове рішення виконано в повному обсязі і підстав для перерахунку одноразової компенсації немає. Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернулась до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву від 26 квітня 2018 року за вхідним №8881/18, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 06.06.2011 у справі №2а/0612/2717/11, відповідача зобов"язано провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової компенсації, як інваліду III групи, в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, з урахуванням встановленого розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, визначеного на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та фактично отриманих коштів. Вважає, що при перерахунку одноразової компенсації вірно застосував розмір мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», як вказано у судовому рішенні.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України - не більше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 06.06.2011 у справі №2а/0612/2717/11 позов ОСОБА_1 задоволено, зокрема, зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію, як інваліду III групи, захворювання якого пов"язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, з урахуванням встановленого розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, визначеного на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та фактично отриманих коштів (а.с.14-15).

19.08.2011 старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Грабовським Ю.В. відкрито виконавче провадження №28186629 на підставі виконавчого листа №2а-0612/2717/11, виданого Лугинським районним судом Житомирської області 15.08.2011 (а.с.28).

06.09.2011 управлінням праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області, на виконання виконавчого листа №2а-0612/2717/11 від 15.08.2011, прийнято рішення про перерахунок компенсації виплат передбачених ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 та нараховано одноразову компенсацію особам за втрачене здоров"я, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 30 мінімальних заробітних плат у сумі 28610,4 грн (з урахуванням раніше виплачених сум) (а.с.26).

Позивач не заперечує, що вказані кошти 28.02.2017 зараховано на її рахунок (а.с.16).

Не погоджуючись із розміром одноразової компенсації, позивач звернулася до відповідача із заявою про її перерахунок, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на 2017 рік (на момент виплати) (а.с.11).

Листом від 20.11.2017 за №1713 управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області повідомило позивача, що підстав для перерахунку одноразової компенсації, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на 2017 рік, немає, оскільки відповідно до судового рішення відповідача зобов"язано провести перерахунок із застосуванням відповідного розміру мінімальної заробітної плати згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та фактично отриманих коштів.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, що також визначено положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

У рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України; обов'язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем у вересні 2011 року на виконання судового рішення у справі №2а-0612/2717/11 позивачу нараховано одноразову компенсацію у розмірі 28610,4 грн, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Державний бюджет України на 2011 рік".

Суд зазначає, що у резолютивній частині постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 06.06.2011 у справі №2а-0612/2717/11, вказано порядок визначення розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до кратного розміру якої слід проводити перерахунок одноразової компенсації: "на момент виплати", однак з конкретизацією щодо Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно застосовано розмір мінімальної заробітної плати визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, суду не надала.

З огляду на викладене, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 4, 6, 7, 8, 9, 32, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 250, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 11301, ідн.код НОМЕР_1) до управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області (вул.Ч. Гірка, буд.21, смт. Лугини, Житомирської області, 11301, ) про визнання дій неправомірними, зобов"язання провести донарахування та виплату коштів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко