Справа № 711/1444/18
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/1444/18 Суддя (судді) першої інстанції: Шипович В.В
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Черкаської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі, відповідно до якої його визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

З постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною з підстав з підстав відсутності вини особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того ОСОБА_3 посилався на порушення відповідачем процедури розгляду справи про порушення митних правил, яке полягало у прийнятті постанови за його відсутності та без врахування його доводів.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2018 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 грудня 2017 року через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС громадянином ОСОБА_3 на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» з метою особистого користування було ввезено транспортний засіб «RENAULT KANGOO» (VIN-номер НОМЕР_1), що зареєстрований у відповідних органах Республіки Литва за державним номером НОМЕР_2.

Станом на 29 січня 2018 року транспортний засіб «RENAULT KANGOO» (VIN-номер НОМЕР_1, державний Р.Литва НОМЕР_2, країна реєстрації - LT) за межі митної території України громадянином ОСОБА_3 вивезено не було, чим перевищено встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки (строк транзитного перевезення) більше ніж на 10 діб.

29 січня 2018 року за даним фактом уповноваженою посадовою особою Черкаської митниці ДФС за наявності підстав, визначених п. 1 ч. 1 статті 491 Митного кодексу України, відносно гр. ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил №25/90200/18 за ч. 3 статті 470 Митного кодексу України. В даному протоколі було вказано, що розгляд справи відбудеться 14 лютого 2018 року об 11.00 годині.

У своєму зверненні до митниці від 11 грудня 2017 року ОСОБА_3. повідомив про неможливість вивезення за межі митної території України транспортного засобу «RENAULT KANGOO» (VIN-номер НОМЕР_1, державний Р.Литва НОМЕР_2, країна реєстрації - LT) у зв'язку з викраденням в нього невідомою особою свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу.

Так, ОСОБА_3 стверджував, що 09 грудня 2017 року в нього невідомою особою було викрадено свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб «RENAULT KANGOO», державний реєстраційний номер Р.Литва НОМЕР_2, номер кузова: НОМЕР_1, у зв'язку з чим 10 грудня 2017 року ним було повідомлено Черкаський ВП ГУНП в Черкаській області про скоєння кримінального правопорушення. Про дану подію він також поінформував керівництво компанії UАВ «Automobiliш imperija» та просив сприяти у відновленні свідоцтва про реєстрацію. 11 грудня 2017 року він, керуючись положеннями Митного кодексу України та Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, звернувся до Чернігівської та Черкаської митниць ДФС з повідомленням про виникнення обставин непереборної сили, а саме крадіжки свідоцтва про реєстрацію на даний транспортний засіб.

При цьому ОСОБА_3 посилався на те, що оскільки без оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію на транспортний засіб він не зможе пройти митне оформлення як в Україні, так і в Республіці Білорусь чи Республіці Польща, тобто не зможе залишити митну територію України на транспортному засобі, то в нього виникли обставин непереборної сили (злочинні дії третіх осіб), час дії яких до строку зазначеного в частині 1 статті 95 Митного кодексу України не включається. Для проходження митного контролю в Польщі чи Білорусії потрібен саме оригінал свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, а тому ксерокопія даного свідоцтва, яка міститься у митниці йому не підходить.

Постановою від 14 лютого 2018 року у справі про порушення митних правил № 25/90200/18 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 гривень.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку, що надана позивачем копія талону-повідомлення про подання заяви до органів Національної поліції не є належним підтвердженням дії обставин непереборної сили у вигляді злочинних дій третіх осіб. Відповідно, позивач мав обов'язок вивезти за межі митної території України транспортний засіб «RENAULT KANGOO» (VIN-номер НОМЕР_1, державний Р.Литва НОМЕР_2, країна реєстрації - LT).

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, яким врегульовано відносини, пов'язані із справлянням митних платежів.

В силу вимог ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Митного кодексу України, усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Статтею 45 Митного кодексу України встановлений обов'язок осіб, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України - подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Згідно п. 25 статті 4 Митного кодексу України, митний режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 статті 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч. 1 статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Позивачем не заперечується, що вказаний транспортний засіб перебував на митній території України в митному режимі транзиту до моменту його вивезення з митної території України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч. 2 статті 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень статті 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 статті 102 МК України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу.

Частиною 1 статті 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 (Порядок № 657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Так, ОСОБА_3 на підтвердження своїх доводів про неможливість виконання вимог статті 95 МК України та наявність обставин непереборної сили надав суду копію талону-повідомлення № 526 від 10 грудня 2017 року про те, що дільничним офіцером поліції Черкаського відділу поліції було прийнято заяву, яку зареєстровано під № 66173 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події.

Разом з тим, надана копія талону-повідомлення №526 про подання заяви до органів Національної поліції не є належним підтвердженням дії обставин непереборної сили у вигляді злочинних дій третіх осіб. Так, судом першої інстанції вірно було зазначено, що КПК України не передбачає проведення перевірки наявності ознак складу злочину на стадії прийняття заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. А тому сама по собі реєстрація кримінального провадження та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є доказом вчинення злочину. Має значення і той факт, що з моменту подання заяви до поліції до моменту розгляду справи апеляційний судом позивачем не було надано жодної інформації щодо подальшого руху такої заяви, зокрема, доказів відкритті кримінального провадження.

Крім того надана позивачем копія талону-повідомлення не містить ні відомостей про особу, яка звернулася із заявою, ні короткого змісту такої заяви. Відповідно, з наявного в справі талону неможливо встановити, що та в кого було вкрадено.

Також слід зазначити, що позивач навіть не намагався здійснити вивезення транспортного засобу за межі митної території України на підставі наявних в нього документів.

Відтак, на думку колегії суддів апелянтом не було належним чином підтверджено наявність обставин непереборної сили, що унеможливлюють вивезення за межі митної території України транспортного засобу «RENAULT KANGOO» (VIN-номер НОМЕР_1, державний Р.Литва НОМЕР_2, країна реєстрації - LT).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законодавством підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил 14 лютого 2018 року № 25/90200/18, оскільки дана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено на позивача внаслідок порушення ним митних правил, в межах санкції, передбаченої ч.3 статті 470 МК України, та приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 272, 286, 308, 315, 316, 321 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.