Справа № 199/9702/14-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2018 року

Київ

справа №199/9702/14-а

адміністративне провадження №К/9901/17690/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах ОСОБА_2 (далі - Громадська організація) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2017 року у справі за позовом Громадської організації до виконуючого обов'язки головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3, заступника головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради з експертизи тимчасової непрацездатності ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року, якою апеляційну скаргу Громадської організації було повернуто.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2017 року було повернуто касаційну скаргу Громадській організації на підставі частини третьої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) оскільки касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Не погоджуючись з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2017 року Громадська організація подала заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 237 КАС України.

На підтвердження наведених у заяві доводів Громадська організація надала ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 і 23 березня, 17 і 23 квітня, 18 червня, 12 серпня 2015 року, 08 червня 2016 року, 28 лютого, 14 березня, 19 квітня, 09 червня і 18 вересня 2017 року, висновки яких, на думку Громадської організації, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень статті 21 Закону України «Про громадські об'єднання» від 22 березня 2012 року №4572-VІ (далі - Закон України «Про громадські об'єднання»), статей 211, 213, 214 КАС України у подібних правовідносинах.

Ухвалою Верховного Суду України від 30 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі.

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) матеріали заяви передано до Верховного Суду.

Перевіривши наведені у заяві доводи, Суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

За правилами пунктів 1, 2 частини першої статті 237 КАС України підставами для перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних; правовідносинах та неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

На підтвердження наявності неоднакового застосування норм матеріального права Господарська організація посилається на ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року (справа №К/800/12853/15), 18 червня 2015 року (справа №К/800/9911/15), 18 вересня 2017 року (справа К/800/12417/17).

Вказаними рішеннями Вищий адміністративний суд України скасував ухвали суду апеляційної інстанції та справи направив до апеляційного суду для продовження розгляду та вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Наведені Господарською організацією ухвали Вищого адміністративного суду України були прийнятими після вирішення питання про відкриття касаційного провадження і не стосуються стадії відкриття провадження за касаційною скаргою, а тому не є такими, що прийняті у подібних правовідносинах з ухвалою, про перегляд якої просить Громадська організація.

При цьому, при прийнятті наведених рішень для порівняння судом касаційної інстанції не застосовувались норми матеріального права.

Вищезазначене не дає Суду підстав дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а тому заява Громадської організації в частині перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2017 року з підстави передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Обґрунтовуючи обставини, які стали підставою для перегляду рішення за пунктом 2 частини першої статті 237 КАС України, Громадська організація наводить ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 і 23 березня, 17 квітня, 12 серпня 2015 року, 08 червня 2016 року, 28 лютого, 14 березня, 19 квітня, 09 червня 2017 року (справи №№К/800/9911/15, К/800/12853/15, К/800/17554/15, К/800/36350/15, К/800/10641/16, К/800/2502/17, К/800/7339/17, К/800/9911/15, К/800/12417/17, К/800/19046/17 відповідно).

У наведених рішеннях Вищим адміністративним судом України було перевірено касаційні скарги Громадської організації на їх відповідність вимогам статті 213 КАС України та прийнято рішення про відкриття касаційного провадження без перевірки наявності у особи, яка подала касаційну скаргу, адміністративно-процесуальної дієздатності.

Зі змісту рішення, про перегляд якого подано заяву, вбачається, що Вищий адміністративний суд України перевірив касаційну скаргу на відповідність її вимогам статті 213 КАС України та на наявність у особи, яка подала скаргу, адміністративно-процесуальної дієздатності. На підставі частини третьої статті 214, пункту 3 частини третьої статті 108 КАС України було прийнято рішення про повернення касаційної скарги у зв'язку з тим, що Господарська організація не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, Вищим адміністративним судом України було по-різному застосовано статтю 214 КАС України зокрема, частину третю у подібних правовідносинах.

Частиною третьою статті 214 КАС України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Статтею 213 КАС України встановлено вимоги до касаційної скарги, які не містять вимог щодо перевірки адміністративної процесуальної дієздатності особи, яка подає касаційну скаргу.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що Вищим адміністративним судом України було допущено порушення норм процесуального права та передчасно прийнято рішення про повернення касаційної скарги Громадської організації, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За правилами підпункту «а» пункту 1 частини другої статті 243 КАС України у разі порушення судом (судами) норми процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, Верховний Суд України має право скасувати судове рішення повністю або частково і передати справу на розгляд до відповідного суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції.

Оскільки рішення суду касаційної інстанції, яке переглядається, не ґрунтується на вимогах процесуального закону, який встановлює порядок прийняття касаційної скарги на рішення суду попередньої інстанції, його слід скасувати, а справу передати на розгляд до суду касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), статтями 241-244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2017 року скасувати, а справу передати на розгляд до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

В.М. Шарапа