Справа № 804/7353/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року Справа № 804/7353/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Букіної Л.Є. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Токо Паритет» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-
Приватне підприємства «Токо Паритет» (далі по тексту - Підприємство) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - Управління Держпраці) з вимогою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 10.10.2017 року № 246/4.2-8/674.
В обґрунтування позову посилалося на те, що контролюючий орган безпідставно наклав на Підприємство штрафні санкції за порушення вимог законодавства про працю, оскільки останній з незалежних від нього причин був позбавлений можливості надати затребувані інспекторами праці документи в зв'язку з їх крадіжкою.
Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VIII внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу.
Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження (без проведення підготовчого (попереднього) судового засідання.
Усною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2017, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі, оскільки зібрані дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у цій справі.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Судом встановлено, що у період з 18 вересня по 19 вересня 2017 року на підставі наказу від 07.09.2017 № 96-І і направлення на перевірку від 14.09.2017 року № 221/4.2-8 інспектором праці проведено інспекційне відвідування з питань дотримання Підприємством законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування на підставі звернення звільненого працівника ОСОБА_1
За результатами інспекційного відвідування складено акт перевірки від 19 вересня 2017 року № 2464.2-8, у якому зазначено, що особова справа колишнього робітника позивача ОСОБА_2 який працював в період з 15.06.2015 р. по 30.06.2016 р. відсутня на Підприємстві через крадіжку. Крім того в Акті зазначено, що у Підприємстві відсутні документи первинного обліку, зокрема: графіки роботи, табелі обліку використання робочого часу, відомості нарахування заробітної плати за період до січня 2017 року, книги руху трудових книжок та вкладишів до неї, наказів з кадрових питань та особової картки форми П-2, що унеможливлює перевірку питань щодо оплати праці та видів нарахування заробітної плати за попередній період, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», ст. 35 Закону України «Про оплату праці» і статті 259 Кодексу законів про працю України.
Відповідачем 19 вересня 2017 року складений припис № 186/4.2-8, яким Підприємству необхідно забезпечити виконання вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» щодо ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи в частині надання копії документів по проведеній в термін з 15.06.2015 р. по 30.06.2016 р. роботі ОСОБА_2
Листом від 28.09.2017 року Підприємство повідомило відповідача, що не в змозі відновити витребувану документацію, оскільки - мова оригіналу: «люди які працювали на той час вже звільнені і тому відновити дані наше підприємство не може.»
Постановою Управління Держпраці від 10.10.2017 року № 246/4.2-8/674 за порушення законодавства про працю і зайнятість населення та на підставі абз.6 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України на Підприємство накладено штраф у розмірі 9600 гривень.
При вирішенні спору суд виходить з того, що відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до статті 1 якого державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно зі ст. 2 цього Закону дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності
Частиною 3 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яка містить приписи щодо розпорядчих документів органів державного нагляду (контролю), передбачено, що у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо).
Отже, аналіз приписів абз.3 ст.1 та ч.3 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дає змогу суду дійти висновку, що Закон містить різні переліки форм заходів контролю, серед яких є і така форма, як інспектування.
За приписами частин 4 та 5 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Положення про Державну службу України з питань праці затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96, відповідно до пунктів 1, 4, 7 якого Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Наказом Держпраці від 04.02.2016 р. № 8 затверджено Положення про Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - Положення), згідно із пунктом 1 якого Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до п. 3 Положення основним завданням ГУ Держпраці є, зокрема, реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Підпунктами 5, 8 пункту 4 Положення передбачено, що ГУ Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю, здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.
Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення ГУ Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.
Відтак, ГУ Держпраці області є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Дніпропетровської області, до повноважень якого належить проведення перевірок додержання вимог законодавства про працю.
Відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (далі органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі контрольні повноваження).
Пунктом 2 вищевказаного Порядку встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).
Аналізуючи наведені норми суд доходить висновку, що відповідач, як територіальний орган Держпраці, наділений правом проводити заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності позивача з питань, віднесених до його компетенції, зокрема у формі інспекційних відвідувань.
Порядок та підстави проведення відповідачем заходів державного нагляду (контролю) позивачем не оскаржуються.
Як вже встановлено судом, підставою для прийняття оскарженою постанови слугували висновки інспектора праці про відсутність на Підприємстві документів первинного обліку та документів з кадрових питань, що є порушенням приписів статей 30, 35 Закону України «Про оплату праці».
Згідно з заяви від 25.05.2017 року № 25 (а.с.10) зазначено також про крадіжку коробки з бухгалтерськими документами.
Крім того, згідно відомостей з ЄДРПОУ позивач здійснює діяльність приватних охоронних служб з листопада 2009 року, а тому у суду є обґрунтовані сумніви, що за період провадження своєї господарської діяльності, вся бухгалтерська та кадрова документація зберігалась в одній коробці, яка була викрадена у липні 2017 року.
Частиною 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Нормами частини четвертої статті 35 цього ж Закону встановлено, що не допускається приховування від органів, що здійснюють контроль за додержанням законодавства про оплату праці будь-якої інформації з питань оплати праці. Зазначені державні органи мають право одержувати від суб'єктів господарювання та найманих ними осіб інформацію, документи і матеріали та відвідувати місця здійснення господарської діяльності під час виконання трудової функції такими найманими особами.
Відповідальність за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні встановлена абз. 6 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, зокрема: у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Станом на 01.01.2017 року розмір мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить 3200 грн.
Постановою від 10.10.2017 року № 246/4.2-8/674 на позивача накладено штраф в розмірі 9600 грн., тобто у розмірі, вставному ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 Кодексу адміністративного судочинства України).Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України).
За таких обставин, позивачем не надано відповідних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позов, а тому приймаючу оскаржену постанову, відповідач діяв в межах наданих повноважень, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна