Справа № 9901/518/18
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 травня 2018 року

Київ

справа №9901/518/18

адміністративне провадження №Зі/9901/524/18

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стрелець Т.Г. розглянула у письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гончарової Ірини Анатоліївни у справі за позовом ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

На розгляді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним та скасування рішення.

07.05.2018 року представник позивача - ОСОБА_3 подав заяву про судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гончарової Ірини Анатоліївни, визначеної для розгляду справи, з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, а також на положення підпункту 6 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення", частини першої статті 92, частини другої статті 125 Конституції України та статті 19 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", представник позивача зазначив, що суддя Верховного Суду не може відповідати принципам неупередженості, зокрема, за об'єктивним критерієм, оскільки сам Верховний Суд створений не на підставі закону.

7 травня 2018 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали, якою визнано заяву представника позивача - ОСОБА_3 про відвід судді Гончарової Ірини Анатоліївни необгрунтованою та зупинено провадження у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2018 року заяву представника позивача - ОСОБА_3 про відвід судді Гончарової Ірини Анатоліївни передано на розгляд судді Стрелець Тетяні Генадіївні.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15 липня 2010 року ЄСПЛ зазначив, що «Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

З вищезазначеного вбачається, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб'єктивних та об'єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

В інакшому випадку особиста безсторонність суду презюмується.

Розглянувши заяву представника позивача про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гончарової Ірини Анатоліївни, проаналізувавши викладені в ній доводи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гончарової Ірини Анатоліївни у справі №9901/518/18 за позовом ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Г. Стрелець