Справа № 806/1443/16
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/1443/16
УХВАЛА

"08" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

розглянувши клопотання Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області у справі за позовом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю магазин №116 "Рябінушка" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі ,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Магазин Рябінушка" звернулося до суду із апеляційною скаргою, вважаючи свої права порушеними, оскільки майно, за рахунок якого податковий орган здійснює погашення боргу належить не ТОВ "Магазин № 116 "Рябінушка", а ТОВ "Магазин Рябінушка".

11.04.2018 року на адресу суду надійшло клопотання від Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про закриття провадження. Клопотання мотивоване тим, що ТОВ "Магазин Рябунушка" не являється стороною по даній справі, питання про права, свободи та інтереси апелянта при винесенні рішення судом першої інстанції не вирішувались. Крім того, зазначає, що договір купівлі-продажу майна між ТОВ "Магазин Рябінушка" (покупець) та ТОВ "Магазин №116 "Рябінушка" (продавець), про який зазначає в апеляційній скарзі апелянт, оскаржується в цивільній справі, розгляд якої зупинено до вирішення спору у справі № 806/1443/16 в суді апеляційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області звернулася до суду з позовом, у якому просила надати дозвіл на погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю магазин № 116 "Рябінушка" за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі. В обґрунтування позову зазначила, що за результатами здійснених заходів для виконання судових рішень виявлено відсутність коштів на рахунках боржника, тобто, вжиті заходи виявилися недостатніми і не дали позитивного результату. Оскільки, згідно з актом опису майна, у податковій заставі перебуває майно, яке належать відповідачу, тому на підставі статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган просить надати йому дозвіл на погашення заборгованості за рахунок майна відповідача, що перебуває у такій заставі.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 року позов задоволено.

Надано Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області дозвіл на погашення податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю магазин №116 "Рябінушка" за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.

Колегія суддів, перевіривши доводи викладені в клопотанні, встановила наступне.

Житомирська об'єднана державна податкова інспекція заверталась до суду з позовами про стягнення з відповідача заборгованості. За результатами розгляду цих позовів:

- постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.07.2012 року по справі № 0670/3032/12, позов задоволено - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Рябінушка" (код за ) в дохід Державного бюджету України в особі Державної податкової інспекції у м.Житомирі Житомирської області Державної податкової служби заборгованість у сумі 5 510 (п'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 73 коп.

- постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.02.2014 року по справі № 0670/7801/13а, позов задоволено - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю магазин № 116 "Рябінушка" () в дохід Державного бюджету України в особі Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області заборгованість у сумі 17 425 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять) грн. 98 коп.

На виконання судових рішень Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією було направлено інкасові доручення (а.с.13-20) в банківські установи для виконання, які були повернуті останніми без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках та їх закриттям.

20.06.2012 року ДПІ у м.Житомирі (Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області) було прийняте рішення про опис майна у податкову заставу, про що складено акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави № 36 від 21.06.2012 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 року Житомирській ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області надано дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна боржника (ТОВ магазин №116 "Рябінушка"), який станом на дату прийняття даного судового рішення становив 63 139,34 грн. (а.с.9). Податковий борг платника податків з моменту опису майна в податкову заставу не переривався та не був погашений.

Дане рішення набрало законної сили 20.10.2016 року та зі слів представника податкового органу рішення було виконано. Внаслідок чого борг ТОВ магазин №116 "Рябінушка" погашено в сумі 105 004,46 грн. Залишок суми від реалізації заставного майна перераховано на розрахунковий рахунок відповідача по справі в розмірі 437 064,93 грн.

Представник податкового органу наголошує, що звертаючись до суду із вказаним позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебувало в податковій заставі, контролюючим органом було враховано відомості Державного реєстру обтяжень рухомого майна, де за боржником ТОВ магазин №116 "Рябінушка" рахується майно, що перебуває в податковій заставі згідно акту опису від 21.06.2016 року.

Як вбачається із матеріалів справи, вказані відомості були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с 10). У витязі зазначено про накладення обтяження у виді податкової застави на майно платника податків згідно Акту опису майна № 36 від 21.06.2012 року (нежилого приміщення, що знаходиться за адресою м.Житомир, вул.1-го Травня, 64. Обтяжувачем виступає ДПІ у м.Житомирі, боржником - ТОВ магазин №116 "Рябінушка" (Код ЄДРПОУ - 13578309). Термін дії податкової застави визначений 22.06.2017 року і зазначено про можливість відчуження вказаного майна виключно за погодженням з обтяжувачем - податковим органом.

Однак, 30.04.2015 року, незважаючи на обмеження відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі, ТОВ магазин №116 "Рябінушка" (м.Житомир, вул. 1-го Травня,64, Код ЄДРПОУ - 13578309) та ТОВ "Магазин Рябінушка (м.Житомир, вул. 1-го Травня,64, Код ЄДРПОУ - 390342283) уклали договір купівлі продажу нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою м.Житомир, вул. 1-го Травня,64 площею 314,7 кв.м. (а.с.68).

Відомості щодо переходу права власності на вказане приміщення внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.70).

Законність укладення вказаного договору досліджується в цивільній справі №296/8726/17 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Магазин Рябінушка", ТОВ «Магазин № 116 «Рябінушка»», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, Головне управління ДФС у Житомирській області, Товарна біржа «Іннекс» про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності за добросовісним набувачем. Розгляд судової справи №296/8726/17 зупинено до розгляду справи № 806/1443/16 в суді апеляційної інстанції.

Також представник податкового органу зазначає про наявність у провадженні СВ Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області матеріалів досудового розслідування, відомості, щодо яких внесені до ЄРДР за № 0005933 від 11.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. В рамках даного кримінального провадження, до територіального органу ДФС звернулося слідче управління ГУНП Нацполіції в Житомирській області з проханням надати документи, що стосуються підстав складання та подальшої реєстрації майна, яке перебуває у податковій заставі та було внесене до акту опису № 36 від 21.06.2012.

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження, виходячи з наступного.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України та ст.6 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття рішення) в порядку адміністративного судочинства.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч.1 ст.6 КАС України у редакції, чинній на час прийняття рішення).

У ч.1 ст.2 КАС України (у зазначеній редакції) завданням адміністративного судочинства визначено захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 КАС України у згаданій редакції).

Згідно з ч.2 ст.4 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття рішення) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пункт 1 частини першої статті 3 КАС у редакції, чинній на час вирішення цієї справи судами попередніх інстанцій, справою адміністративної юрисдикції визнавав публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами частини першої статті 17 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судами попередніх інстанцій належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вбачається суть справи № 806/1443/16 у межах перегляду судового рішення в суді апеляційної інстанції хоча і є спором пов'язаним із суб'єктом владних повноважень з приводу погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі, однак має похідний характер від приватно-правових відносин. У межах перегляду справи №806/1443/16 в суді апеляційної інстанції ключовим питанням є належність нерухомого майна на момент погашення податкового боргу ТОВ магазин №116"Рябінушка" чи ТОВ "Магазин Рябінушка", а без визначення правомірності укладеного між ними договору купівлі-продажу майна неможливо встановити правомірність дій податкового органу. А отже, наявний спір про право.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п.24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

З матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що ТОВ "Магазин Рябінушка", який вважає себе єдиним власником нерухомого майна, не погоджується з стягненням податкового боргу з майна, яке було передано йому за договором купівлі-продажу, у зв'язку з чим є підстави вважати, що позов направлений на захист своїх порушених, як на думку апелянта, прав, як власника нежитлової будівлі та добросовісного її набувача.

Крім того, цей спір не може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, оскільки адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на нерухоме майно.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2018 року у справі № 2а-6386/12/1070.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що у справі, яка розглядається, оскаржуються спір про право власності на майно за адресою м.Житомир, вул.1-го Травня,64, законність рішення і дій податкового органу та реєстраційні дії щодо вказано нерухомого майна, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на нерухоме майно, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 24 січня 2017 року у справі № 815/6165/14, і підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 396/2550/17 (провадження № 11-112апп18), від 13 березня 2018 року у справі № 461/14599/13-а (провадження № 11-101апп18), від 21 березня 2018 року у справі № 802/1792/17-а (провадження № 11-109апп18), від 21 березня 2018 року по справі №809/1946/15 (провадження № 11-95апп18).

Відповідно до ст.238 КАС України, суд закриває провадження, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 319 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення з закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у повному обсязі із закриттям провадження у даній справі.

Відповідно до статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1). Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись ст.ст. 319,321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2016 року скасувати.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин Рябінушка" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "05" вересня 2016 р. у справі 806/1443/16 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук