Справа № 9901/511/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

07 травня 2018 року м. Київ № 9901/511/18

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Смолій І.В., ознайомившись з адміністративним позовом та додатками до нього ОСОБА_1 (03049, АДРЕСА_1) до Судді Вищого адміністративного суду України Мойсюка Миколи Івановича (01029, м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5) про визнання протиправними дій і скасування ухвал,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Судді Вищого адміністративного суду України Мойсюка Миколи Івановича про визнання протиправними дій і скасування ухвал.

Ухвалою Верховного Суду від 11.04.2018 № 9901/511/18 позовну заяву ОСОБА_1. до Судді Вищого адміністративного суду України Мойсюка Миколи Івановича) про визнання протиправними дій і скасування ухвал передано на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену адміністративну справу №9901/511/18 передано на розгляд судді Смолію І.В.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивач просить суд визнати протиправним рішення та дії і скасувати ухвали судді Вищого адміністративного суду України Мойсюка М.І. від 13.10.2017 та від 11.12.2017, винесених в касаційному провадженні № К/800/33195/17 в адміністративній справі № 760/12076/16-а.

Відповідно статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови позивачу у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів", у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Зазначене є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Аналогічна правова позиція викладена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.02.2012 № 6-182/0/4-12.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 №8 "Про незалежність судової влади" роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно із процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду і вирішення справи поза передбаченим процесуальним законодавством порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Міжнародні стандарти формування та функціонування судових органів і статусу суддів, основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями Генеральної асамблеї ООН, рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи визначають, що захист прав та інтересів суддів у зв'язку зі здійсненням ними правосуддя є невід'ємна частина принципу незалежності суду.

У заяві Ради суддів України від 29.04.2016 підкреслено, що "давати оцінку законності та обґрунтованості рішень судді можуть тільки суди апеляційної та касаційної інстанції. В частині моніторингу діяльності професійного судді, законодавством передбачена діяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів та Вищої ради юстиції" (на даний час, Вищої ради правосуддя).

Також, у пункті 22 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" вказано, що дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами. У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності.

Отже, порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в апеляційному і касаційному порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя, і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Пред'явлення позову до іншого суду першої інстанції з питань оскарження актів і дій суддів або судів, які стосуються правосуддя, не передбачено законом.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1. фактично в позовних вимогах ставить питання про скасування ухвал судді Вищого адміністративного суду України, суд приходить до висновку, що оскарження актів і дій суддів або судів, які стосуються правосуддя, не передбачено законом.

Відповідно до статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №9901/511/18 за позовом ОСОБА_1 до Судді Вищого адміністративного суду України Мойсюка Миколи Івановича) про визнання протиправними дій і скасування ухвал.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

Відповідно до частин четвертої - п'ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Згідно частини 1 статті 295 та частини 1 статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій