Справа № 802/113/18-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 квітня 2018 р. Справа № 802/113/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Пенської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, Державної фіскальної служби України

про: визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, Державної фіскальної служби України, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України у наданні ОСОБА_3 статусу учасника бойових дій;

зобов'язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України розглянути заяву ОСОБА_3 про надання статусу учасника бойових дій та прийняти по ній рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він проходить службу в Головному управління ДФС України у Вінницькій області. На підставі Наказу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 28.03.2016 № 016 його залучено до складу сил та засобів, які залучаються та беруть участь в Антитеростичній операції на території Донецької та Луганської областей. Під час відрядження в зоні проведення АТО на території Донецької та Луганської областей позивач безпосередньо брав участь в проведенні та виконанні завдань, брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. В лютому 2017 року позивач звернувся до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Державної фіскальної служби України. 10.03.2017 року на адресу позивача відповідач надіслав лист, згідно з яким на засіданні Комісії 24.02.2017 року прийнято рішення відкласти розгляд матеріалів про надання позивачеві статусу учасника бойових дій до моменту закінчення кримінального провадження. Також в цьому листі зазначено, що за наявною інформацією (лист Головного управління ДФС у Вінницькій області від 24.02.2017 № 723/8/02-32-04-01) позивач ОСОБА_3 є підозрюваним у вчиненні кpимiнaльного правопорушення передбаченого частиною третьою ст. 368 Кримінального кодексу України, безпосередньо в зоні проведення антитерористичної операції. Не погоджуючись з вказаним листом, позивач звернувся з позовом до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.10.2017 р. у справі № 802/1443/17-а відмовлено у позові. В постанові суд зазначив, що лист № 3367/к/199-99-04-04-01-14 не є рішенням комісії, а документом, який підтверджує факт проведення засідання Комісії та розгляд документів позивача, вирішення питання якого, відкладено. Позивач погодився з рішенням суду і в апеляційному порядку його не оскаржував. В порядку передбаченому Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Державної фіскальної служби України, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2016 року № 957 - ОСОБА_3 10 листопада 2017 року повторно направив заяву про надання статусу учасника бойових дій. У відповідь на повторну заяву, на адресу позивача від Комісії надійшов лист від 19.12.2017 року, в якому зазначено, що викладені у зверненні питання були предметом судового позову, які відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2017 р. у справі № 802/1443/17-а залишено без задоволення. Враховуючи те, що подані позивачем з 01.02.2017 року документи про надання статусу учасника бойових дій Комісією не розглянуті, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.01.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання.

Згідно ухвали суду від 13.02.2018 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01.03.2018 року відкладено підготовче судове засідання з метою уточнення суб'єктного складу відповідачів.

16.03.2018 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача Державну фіскальну службу України. Відкладено підготовче судове засідання.

На підставі ухвали від 10.04.2018 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву зі змісту якого просить відмовити в задоволенні позову. Окремо зазначає, що Комісією прийнято рішення про відкладення розгляду матеріалів щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій до моменту закінчення кримінального провадження. Також зазначено, що позивач є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, безпосередньо в зоні проведення антитерористичної операції. Рішення комісії про відкладення розгляду матеріалів про надання позивачу статусу учасника бойових дій до моменту закінчення кримінального провадження позивачем не оскаржено, а тому є чинним.

Також відповідачем надано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Представником позивача надано відповідь на відзив, згідно якої підтримує доводи позовної заяви та просить задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви та відповіді на відзив.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечила, посилаючись на доводи відзиву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 проходить службу в Головному управління ДФС України у Вінницькій області.

На підставі Наказу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 28.03.2016 № 016 ОСОБА_3 залучено до складу сил та засобів, які залучаються та беруть участь в Антитеростичній операції на території Донецької та Луганської областей.

У відповідності до Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) № 117 від 26.04.2016 року ОСОБА_3, старший оперуповноважений з особливо важливих справ сектору КПВВ «Сьомий» управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області вважається таким, що прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

На підставі Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 15.06.2017 року № 167 позивач вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть участь в Антитеростичній операції на території Донецької та Луганської областей 15.06.2016 року

01.02.2017 року позивач звернувся до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Державної фіскальної служби України.

10.03.2017 року на адресу позивача відповідач надіслав лист № 3367/к/99-99-04-04-01-14 «Про надання інформації» згідно з яким на засіданні Комісії 24.02.2017 року прийнято рішення відкласти розгляд матеріалів про надання позивачеві статусу учасника бонових дій до моменту закінчення кримінального провадження. Також в цьому листі зазначено, що за наявною інформацією (лист Головного управління ДФС у Вінницькій області від 24.02.2017 № 723/8/02-32-04-01) позивач є підозрюваним у вчиненні кpимiнaльного правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 368 Кримінального кодексу України, безпосередньо в зоні проведення антитерористичної операції.

Вважаючи, що у такий спосіб Комісією фактично відмовлено позивачеві в наданні статусу учасника бойових дій, він звернувся з позовом до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.10.2017 р. у справі № 802/1443/17-а відмовлено у позові. Приймаючи дане рішення суд дійшов висновку про те, що лист відповідача від 10.03.2017 року № 3367/к/99-99-04-04-01-14 не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не зумовлює виникнення будь-яких прав та обов'язків для осіб. Позивач погодився з рішенням суду і в апеляційному порядку його не оскаржував.

10.11.2017 року ОСОБА_3 повторно направив заяву про надання статусу учасника бойових дій.

У відповідь на повторну заяву, на адресу позивача від Комісії надійшов лист від 19.12.2017 року № 1704/К99-99-04-04-01-14, в якому зазначено, що викладені у зверненні питання були предметом судового позову, які відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2017 р. у справі № 802/1443/17-а залишено без задоволення.

Не погоджуючись з бездіяльністю Комісії щодо ненадання статусу учасника бойових дій, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення, визначено спеціальним Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. № 3551-XII (далі - Закон № 3551).

Відповідно до статті 4 вказаного Закону ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

У відповідності до статті 5 Закону №3551 учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Положеннями п. 19 ч.1 ст. 6 цього Закону учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_3 брав участь в антитерористичній операції та є таким, що належить до категорії осіб рядового і начальницького складу оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Порядок розгляду матеріалів та надання статусу учасника бойових дій у Державній фіскальній службі встановлений Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2016 р. №957 (далі - Положення № 957).

Відповідно до розділу І пункту 1 вказаного Положення Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України (далі - Комісія) утворюється відповідно до пункту 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413.

Відповідно до розділу ІІ пункту 2 Положення №957, Комісія має право відмовляти в наданні статусу учасника бойових дій у разі відсутності для надання відповідного статусу підстав.

Згідно п. 7 Положення №957 комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі: відсутності документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення; надання недостовірних даних про особу; виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Даний перелік підстав для відмови у наданні статусу учасника бойових дій є вичерпним.

Комісія вивчає документи, у разі потреби заслуховує пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій (п. 3 розділу ІІ Положення №957).

Також, розділом ІV пунктом 1 Положення №957 визначено, що формою роботи Комісії є засідання, що проводяться не рідше двох разів на місяць (за наявності документів для розгляду).

В силу п.5 вказаного розділу визначено, що рішення Комісії складається за формою, наведеною у додатку до Положення №957, підписується головою і секретарем Комісії та скріплюється гербовою печаткою ДФС.

За приписами п. 9 Положення №957, рішення комісії може бути оскаржене.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що документи подані для надання статусу учасника бойових дій розглядаються на засіданні Комісії протягом місяця. За результатами розгляду поданих документів Комісія приймає рішення, яке підписується головою і секретарем Комісії та скріплюється гербовою печаткою ДФС. Рішення Комісії може бути оскаржене.

Матеріали справи свідчать, що Комісією ДФС за наслідками розгляду заяв позивача про надання статусу учасника бойових дій двічі надавались листи від 10.03.2017 року № 3367/к/99-99-04-04-01-14 "Про надання інформації" та від 19.12.2017 року 17004/К/99-99-04-04-01-14 "Про розгляд заяви", якими заяви позивача по суті не розглянуті, а лише носять інформаційний характер. Крім того, оформлення результатів розгляду заяви про надання статусу учасниками бойових дій у формі листів не передбачено Положенням № 957.

Також слід зауважити, що в листі від 10.03.2017 року № 3367/к/99-99-04-04-01-14 "Про надання інформації" зазначено, що на засіданні Комісії 24.02.2017 року прийнято рішення відкласти розгляд матеріалів про надання позивачеві статусу учасника бонових дій до моменту закінчення кримінального провадження. Також в цьому листі зазначено, що за наявною інформацією (лист Головного управління ДФС у Вінницькій області від 24.02.2017 № 723/8/02-32-04-01) позивач є підозрюваним у вчиненні кpимiнaльного правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 368 Кримінального кодексу України, безпосередньо в зоні проведення антитерористичної операції.

Аналогічну позицію підтримувала представник відповідача в судовому засіданні.

Разом з тим, вичерпний перелік підстав для відмови у надання статусу учасника бойових дій визначений п. 7 Положення №957, згідно якого комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі, зокрема наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Однак, станом на момент прийняття вказаних листів та станом на момент розгляду справи по суті не надано доказів наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення позивачем ОСОБА_3 умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Отже, відповідачем протиправно не прийнято рішення щодо надання статусу учасника бойових дій за зверненнями ОСОБА_3.

Водночас, надаючи оцінку позовній вимозі про зобов'язання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України розглянути заяву ОСОБА_3 про надання статусу учасника бойових дій та прийняти по ній рішення, суд враховує наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Порядок розгляду документів та надання статусу учасників бойових дій у Державній фіскальній службі України віднесено до компетенції Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, а тому суд не може втручатись в дискреційні повноваження відповідача та на власний розсуд давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Водночас визначаючись щодо вказаної позовної вимоги, з огляду на те, що відповідачем заяви позивача про надання статусу учасника бойових дій по суті не розглянуті, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд, з метою захисту прав та інтересів позивача, з урахуванням вимог ст. 245 КАС України, а також висновків суду у даній справі щодо протиправної бездіяльності відповідача що полягає у неприйнятті рішення щодо надання статусу учасника бойових дій за зверненнями ОСОБА_3, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом зобов'язання Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України розглянути заяву ОСОБА_3 від 10.11.2017 року про надання статусу учасника бойових та прийняти відповідне рішення з дотриманням вимог Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2016 року № 957, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2016 року за № 1553/29683 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надаючи оцінку клопотанню представника відповідача щодо пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріали справи свідчать, що позивач двічі звертався до відповідача із заявами про надання статусу учасника бойових дій (10.11.2017 року та 01.02.2017 року).

За наслідками розгляду вказаних заяв відповідачем в порушення Порядку № 957 рішення не приймались, а надавались відповіді інформаційного характеру від 10.03.2017 року № 3367/к/99-99-04-04-01-14 "Про надання інформації" та від 19.12.2017 року 17004/К/99-99-04-04-01-14 "Про розгляд заяви".

Тобто відповідачем допущено триваючу бездіяльність стосовно вирішення питання про надання статусу учасника бойових дій позивачу.

Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб'єкта, яка виражається у формі не вчинення дії (дій), яку він зобов'язаний був і міг вчинити.

Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас за правилами частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси,

Суд, отримавши позов, зобов'язаний з'ясувати чи має місце порушення суб'єктивних прав, свобод чи інтересів особи.

У разі наявності порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом своїх прав за межами, встановлених КАС України строків, суд може поновити їх та вирішити спір по суті (задовольнити вимоги) чи залишити заяву без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.11.2015 року справа № П/800/259/15.

Під час судового розгляду справи судом встановлено порушення прав позивача та тривалу бездіяльність суб'єкта владних повноважень, яка полягає у не вчиненні дій, які він повинен був і міг вчинити, а тому позивачем дотримано строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Відтак позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався

А тому, керуючись положеннями статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ-53, 04655, ), задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, що полягає у неприйнятті рішення щодо надання статусу учасника бойових дій за зверненнями ОСОБА_3.

Зобов'язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України розглянути заяву ОСОБА_3 від 10.11.2017 року про надання статусу учасника бойових та прийняти відповідне рішення з дотриманням вимог Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2016 року № 957, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2016 року за № 1553/29683.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Альчук Максим Петрович