Справа № 712/2691/18
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/2691/18
Провадження № 2а/712/186/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 20 березня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, та просив суд скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії БР № 524078 від 14.03.2018 року.

Вказував, що 14.03.2018 року Інспектором роти № 2 батальйону УПП в Чернігівській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР № 524078 у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. У постанові вказано, що він нібито керуючи автомобілем «Fiat uly ze» д/н ЕН6 049 на автодорозі М01 Київ-Чернігів-Н.Яриновичі 98 км. рухався по крайній лівій смузі без наміру повертати ліворуч, чим порушив п. 11.5 ПДР України.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню з огляду на наступні обставини.

Зазначив, що обставини викладені у постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, а подія і склад правопорушення відсутні. Оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в його діях ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Вказав, що рухався по лівій смузі з причини того, що збирався здійснити лівий поворот для виїзду на зустрічне узбіччя, так як справа велися ремонтні роботи, а також на правій смузі побачив перешкоду, а саме пошкодження проїзної частини у вигляді вибоїн та ям, тому з метою недопущення пошкодження транспортного засобу, був змушений завчасно здійснити маневр зміни смуги руху.

Також зазначив, що п. 11.5 ПДР України носить характер дозвільної, а не заборонної норми, тому положеннями вказаного пункту ПДР не забороняється рух у крайній лівій смузі автодороги, тим більше на даній автодорозі дві смуги в одному напрямку руху і крайня права смуга має дефекти на проїзній частині, а саме вибоїни.

В судове засідання позивач не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, скерував до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні. На адресу суду надіслано відзив, в якому зазначено наступне: 14.03.2018 року близько 03 години 25 хвилин на автомобільній дорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 98 км. громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фіат д.н.з. ЕНG049, рухаючись в крайній лівій смузі без наміру повертати ліворуч, чим порушив вимоги п. 11.5 ДПР. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині. Згідно п. 10 Розділу ІІІ Інструкції під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Зазначив, що ОСОБА_1 не заперечує, що рухався по крайній лівій смузі, однак чомусь помилково вважає, що вимога п. 11.5. ПДР носить дозвільний характер. Вказав, що на 98 км. автомобільної дороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі відсутні зїзди чи перехрестя, на яких було б можливо виконати поворот ліворуч чи розворот. Також відсутня можливість зупинитися на лівому боці дороги, оскільки траса має більше, ніж одну смугу для руху в одному напрямку і поза межами населених пунктів зупинка, стоянка на лівому боці дороги заборонена. Крім того, правопорушення було вчинено в темний час доби, а тому жодні ремонтні роботи, про які вказує позивач, не велися. Зазначив, що відео чи фото фіксація даного правопорушення не проводилася, втім така відео чи фото фіксація не є обовязковою умовою, за якої особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності. Просив залишити постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 524078 в силі, а позивачу в позові відмовити.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного:

Постановою інспектора роти № 2 батальйону УПП в Чернігівській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 від 14 березня 2018 року серії БР № 524078 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 425,00 грн.

У постанові серії БР № 524078 зазначено, що позивач ОСОБА_1, 14 березня 2018 року о 03:25 год. на АД М01 Київ-Чернігів-Н.Яриновичі 98 км. керував ТЗ рухаючись у крайній лівій смузі без наміру повертати ліворуч, чим порушив п.п. 11.5 ПДР України.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР) встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Позивач в позовній заяві вказав, що інспектором не доведено правомірності своїх дій та не надано відповідних доказів щодо вчинення правопорушення, зазначеного в постанові інспектора та зазначив, що він правопорушення не вчиняв, оскільки знака, що забороняв би йому виїзд на крайню ліву смугу не було, крім того, його виїзд на дану смугу був зумовлений наявністю перешкоди на правій смузі автодороги.

Крім того, матеріали фото чи відео фіксації правопорушення відповідачем до суду не надані та не доведено належними доказами, що позивач не мав наміру здійснити маневр повороту.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для визнання її протиправною та скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов'язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Пунктом 24Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 524078 від 14.03.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.222, 242, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст.31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 524078 від 14.03.2018 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП у Чернігівській області лейтенантом поліції ОСОБА_2. - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Т.Є. Троян