Справа № 553/1201/17
Суддя: Новак Ю. Д.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1201/17
Провадження № 2-а/553/58/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.05.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Новака Ю.Д.,

при секретарі Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа: Полтавське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа: Полтавське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

13.05.2017 року суддею Ленінського районного суду м. Полтави Кононенко С.Д. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Згідно розпорядження № 198 від 27.10.2017 року керівника апарату Ленінського районного суду м. Полтави щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ дану цивільну справу повторно автоматизовано було розподілено судді Новаку Ю.Д. в звязку з відстороненням судді Кононенка С.Д. від здійснення правосуддя.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 02.11.2017 року справу прийнято до провадження суддею Новаком Ю.Д.

З 15 грудня 2017 року Кодекс адміністративного судочинства України діє в редакції, затвердженій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

В судове засідання позивач не з»явився попередньо надавши заяву про розгля справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з»явивлися, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи Полтавського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до суду надала пояснення, відповідно до яких просила відмовити у задволенні позовних вимог у повному обсязі та справу розглядати без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 30.12.2016 року закінчено виконавче провадження ВП№49976317 з примусового виконання виконавчого листа №2-а-2074/09 виданого 04.07.2011 року Ленінським районним судом м. Полтави про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України "Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України "Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.10.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 27.10.2009 року виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні доплати з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 Закону України "Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 05.10.2006 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України "Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону України "Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.10.2009 року виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зазначена постанова була відправлена звичайним поштовим листом із м. Полтава 04.05.2017 року та отримана позивачем 06.05.2017 року.

Вищезгадане виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження з посиланням на те, що Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження (загальні умови виконання рішень зобовязального характеру) вжито вичерпних заходів для примусового виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Саме субєкт владних повноважень, в даному випадку відповідач, зобовязаний довести, що закінчуючи виконавче провадження на підставі положень пункту 11 частини 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, старший державний виконавець діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень і у спосіб, що визначені законом. Таких доказів стороною відповідача до суду не надано, як і самого відзиву на позов, а у матеріалах виконавчого провадження вони також відсутні.

У матеріалах виконавчого провадження відсутні жодні докази того, що старший державний виконавець у виконавчому провадженні перевіряв поважність причин невиконання судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не винесено актів перевірки, вчинених в порядку статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", чи будь-яких інших доказів про фактичні причини невиконання рішення суду.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій територій України.

Ці положення також відображені у ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", із уточненням по колу осіб, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічне правило міститься і в ст. 14 КАС України.

З матеріалів справи та виконавчого провадження не вбачається, що неможливість виконання судового рішення підтверджується будь-якими доказами.

Суд приходить до переконливого висновку, що старшим державним виконавцем не вжито було усіх дій, передбачених чинним законодавством для забезпечення виконання судового рішення, натомість винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження. У разі закінчення виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

За приписами ч.1 та 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 19 Конвенції для забезпечення дотримання державами-учасницями Конвенції взятих на себе зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру. У справі "Горнсбі проти Греції" европейский суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 жовтня 2009 року по справі "Комнацький проти України" визначився, що держава повинна забезпечити гарантії, передбачені Конвенцією, і що протиріччя між органами місцевої влади не повинні вплинути на права заявника, гарантовані Конвенцією (від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 "Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод").

Таким чином відсутність коштів у боржника чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань не звільняє боржника від виконання рішення суду, та не є обставиною, яка ускладнює його виконання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (справа "Кечко проти України" від 08.11.2005 року) реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань.

Швидке виконання рішення суду є запорукою ефективності правосуддя. Адміністративні органи є складовою держави, яка керується верховенством права, а відтак інтереси цих органів збігаються в необхідності належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 Конвенції стороні на судовому етапі, втрачають сенс.

Системний аналіз норм Закону України Про виконавче провадження та наведені рішення Європейського суд у з прав людини, які зобов'язано застосувати щодо правовідносин, які виникли між сторонами по справі, виходячи з приписів ч. 2 ст. 6 КАС України, дає підстави зробити суду висновок про те, що закінчення виконавчого провадження ВП№49976317 від 30.12.2016 року за виконавчим листом №2-а-2074/09 старшим державним виконавцем, як представником адміністративних органів держави, здійснено з порушення законодавства та прав позивача.

Ч.1 та 3 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, боржник та старший державний виконавець не зверталися до суду з заявою про відстрочення або розстрочення виконання. Натомість, старшим державним виконавцем передчасно було винесено постанову про закінчення провадження з не визначенням причин невиконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, суд приходить до переконливого висновку, що постанова про закінчення виконавчого документа є передчасною, оскільки виконавчий лист має зобовязальний характер, а старшим державним виконавцем не було проведено усіх виконавчих дій щодо виконання виконавчого листа в частині зобовязання боржника - Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити нараховану боржником грошову суму.

Частинами 1, 2 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням державного виконавця порушено їхні права. Позовна заява може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач 06.05.2017 року отримав поштову кореспонденцію з постановою про закінчення виконавчого провадження, тому просив судом прийняти до уваги, з тих підстав, що дану кореспонденцію позивачем отримано на його звернення з відповідними доказами, про що свідчить супровідний лист №3470 від 04.05.2017 року підписаний старшим державним виконавцем щодо надсилання постанови про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження повинен обраховуватися з дня, коли позивач дізнався про її зміст, отримавши постанову на руки, що підтверджено долученим до позовної заяви конвертом відділу з відміткою про направлення позивачу 05.05.2017 року.

З таких обставин, строк звернення до суду щодо оскарження постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП№49976317 від 30.12.2016 року пропущений з поважних причин.

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України, а старший державний виконавець, всупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 2, ст. 77 КАС України не довів правомірності прийнятого рішення щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи відсутність будь-яких законних підстав для відмови у позові, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що вимоги позову є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись 8, 9, 74-77, 90, 242-246, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа: Полтавське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа - Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП№49976317 від 30.12.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_2