Справа № 216/1128/17
Суддя: Сидорак В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/1128/17
Провадження 2-а/216/27/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 травня 2018 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Сидорака В. В.

за участю секретаря Морозової Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти 2-го батальйону УПП в м. Кривому Розі ДПП молодшого лейтенанта поліції Стеблева Юрія Валерійовича, третя особа на боці відповідача - Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП,

встановив:

13 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії АР №734475 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену 03.03.2017 року інспектором роти №3 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі молодшим лейтенантом Стеблевим Ю.В.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 03.03.2017 року о 10 годині 30 хвилин він, керуючи автомобілем Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Петра Калнишевського у м. Кривому Розі, де біля будинку №9 був зупинений інспектором Стеблевим Ю.В., яким було складено спірну постанову. З вказаним правопорушенням він був не згодний, тому просив інспектора перенести розгляд справи на іншу дату через необхідність залучення адвоката для надання йому юридичної допомоги. Проте, відповідачем було в той же час винесено оскаржувану постанову, відповідно до якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425, 00 грн. Проте, вважає зазначену постанову такою, що не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з наступних підстав. Як вбачається, з постанови, 03.03.2017 року о 10:30 год., він, нібито, керуючи автомобілем Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Петра Калнишевського у м. Кривому Розі не мав при собі обов'язкового реєстраційного талону, чим порушив п. 2.1. "б" ПДР України та на вул. Українська у м. Кривому Розі проїхав на забороняючий сигнал світлофора "Жовтий", чим порушив п. 8.7.3. "ґ" ПДР України. Так, інспектором було вказано, що він на вул. Українській біля ЗОШ №60 нібито проїхав на заборонний сигнал світлофора "Жовтий", чим порушив п. 8.7.3 "ґ" ПДР України, однак, по-перше, проїжджаючи регульований пішохідний перехід він рухався на дозволяючий рух сигнал світлофора, а по-друге, якщо навіть допустити, що під час перетину пішохідного переходу увімкнувся "жовтий" сигнал світлофора, то згідно п. 8.10 ПДР України водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 (місце зупинки), а якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів, а у разі неможливості зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, то на підставі п. 8.11 ПДР України водіям дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Одразу ж після його зупинки інспектором поліції, він будучи цілком впевнений в своїй правоті, вимагав від інспектора представити йому докази правопорушення, проте дана вимога інспектором була проігнорована. Навіть якщо б уявити наявність таких доказів, то фіксувати правопорушення повинен був технічний засіб, який входить в виключний перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затверджений наказом МВС України №33 від 01.03.2010 року. Разом із тим, ним було постановлено питання інспектору про те, що якщо ПДР ним було порушено біля ЗОШ №60, то чому його не було зупинено на місці нібито скоєння правопорушення, на що також відповіді так і не отримав. А відтак, враховуючи, що доказів скоєння ним правопорушення не надано, то в нього виникло ще одне питання щодо правомірності його зупинки та вимагання надати докази. Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу визначений ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію". В решті решт, передавши необхідні документи, інспектор вказав що він нібито порушив п. 2.1. "б" ПДР України, оскільки не надав обов'язковий реєстраційний талон, однак згідно вказаного пункту визначається, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон). Проте, він виконуючи та не порушуючи ПДР України, після зупинки його інспектором пред'явив всі необхідні документи на автомобіль, в тому числі і тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_2 дійсний до 17.01.2020 року. Таким чином, зазначає, що ним ніяким чином не було порушено п. 8.7.3 "ґ" та п. 2.1 "б" ПДР України, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а том вважає дії відповідача протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

11 травня 2017 року до суду від відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1, відповідно до яких відповідач з адміністративним позовом не погоджується, та вказує, що постанова винесена законно та обґрунтовано виходячи з наступного. Так, ним під час патрулювання 03.03.2017 року у м. Кривому Розі по вул. Українській біля Криворізької ЗОШ №60 був помічений транспортний засіб Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, який на увімкнений жовтий сигнал світлофора проїхав регульований пішохідний перехід по вул. Українській. Після чого вказаний т/з було зупинено з дотриманням ПДР України. Після цього, він підійшов до автомобіля, представився згідно з п. 3 ст. 18 ЗУ "Про Національну поліцію", після цього згідно з п. 1.1 та п. 2 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки. Після того, попросив пред'явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Під час перевірки документів було виявлено ознаки ще одного правопорушення, а саме водій не мав при собі реєстраційного документу на т/з. Зачитавши позивачу його права, визначені ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Було запитано "Чому проїжджаєте світлофор на заборонений сигнал світлофора та не маєте при собі реєстраційного документа на т/з всупереч вимог ПДР України?" на що позивач відповів "На жовтий можна закінчувати чи починати рух, стосовно реєстраційного талону, то я маю тимчасовий, а основного при собі не має", але ж відповідно до п. 8.7.3 "ґ" ПДР жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, а відповідно до п. 2.3 "б" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб. Під час розгляду справи ніяких клопотань від позивача не надходило, що підтверджується відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського. Після з'ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та за результатами розгляду адміністративної справи, з метою припинення вказаних правопорушень, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови серії АР №734475 від 03.03.2017 року. Разом із тим вказує, що весь процес спілкування з позивачем фіксувався на нагрудний відео реєстратор поліцейського, з перегляду якого добре видно що ніяких клопотань окрім "розійтись по-людські" від позивач не надходило. На відеозапису під назвою №1 на 12 хв. 15 сек. він пропонував позивачу ознайомитися з відеозаписом, проте останній не забажав цього робити. На відеозапису №3 на 07 хв. 17 сек. зафіксовано як він ознайомив позивача зі ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, перепитав у позивача чи зрозумів він свої права, запропонував написати письмове пояснення, яке було б додатком до постанови, однак ОСОБА_1 відмовився. Щодо того, що начебто позивач не порушував ПДР вказує наступне. Відповідно до п. 8.7.3 "ґ" ПДР жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, відповідно до п. 2.3 "б" ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом т/з і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, відповідно до п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Відповідно до п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити т/з у місці, передбаченому п. 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Як вбачається з відеозапису під назвою "Факт порушення" на 01 хв. 03 сек. керований позивачем т/з рухався на невеликій швидкості та був на значній відстані від регульованого пішохідного переходу по вул. Українській коли увімкнувся жовтий сигнал світлофору, який вже забороняє рух, тому водій виконуючи вимоги ПДР мав змогу та повинен був зупинити т/з перед дорожньою розміткою 1.12. Стосовно порушення позивачем п. 2.1 "б" ПДР, то в Правилах та КУпАП чітко зазначено, що водій повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб. В тимчасовому реєстраційному талоні, що був в наявності у позивача чітко зазначено, що він дійсний тільки при пред'явленні оригіналу реєстраційного документу. Крім цього, на відеозапису №4 на 05 хв. 30 сек. позивач пояснює, що реєстраційного документу на т/з при ньому та у зупиненому працівниками поліції т/з не має, поте йому можуть відправити фото реєстраційного документу на т/з по "Вайберу". Щодо посилань позивача на Наказ МВС №33 від 01.03.2010 року вказує наступне. Інспектор УПП ДПП у своїй діяльності керується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ЗУ "Про Національну поліцію" та КУпАП. Отже зазначає, що він при винесенні оскаржуваної постанови керувався Правилами дорожнього руху України, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права, а тому вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що не погоджується зі складеною відносно нього постановою та зазначив, що почав проїзд пішохідного переходу коли ще світило зелене світло, а закінчив проїзд вже на жовтий. Також вказав, що після зупинки ним було надано інспектору тимчасовий реєстраційний талон, а також надав його оригінал в електронному вигляді (фото на телефоні). Також зазначив, просив поліцейського відкласти розгляд бо йому була потрібна консультація адвоката, проте поліцейським йому було відмовлено. А також зазначив, що поліцейським не складалось протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, у своїх запереченнях просив проводити розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки порушення ним правил дорожнього руху повністю підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Інспектором роти №3 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі лейтенантом поліції Стеблевим Ю.В. було встановлено, що 03 березня 2017 року о 10 годині 30 хвилин у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по вул. Українській водій ОСОБА_1 керуючи автобусом Mercedes, державний номер НОМЕР_1, проїхав на заборонений сигнал світлофора "Жовтий", та не мав при собі обов'язкового реєстраційного талону, чим порушив вимоги п. 2.1 «б» та п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України.

На підставі викладеного відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №734475 від 03.03.2017 (а.с.6), якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

ОСОБА_1, не визнавши факту порушення ним зазначених у постанові Правил дорожнього руху, та, вважаючи неправомірним притягнення його до адміністративної відповідальності, звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивного дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені у Кодексі України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а порядок розгляду позову на дії і рішення суб'єкту владних повноважень врегульовані Кодексом адміністративного судочинства України ( далі КАС).

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КпАП України є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, необладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно з постановою серії АР №734475 від 03.03.2017 встановлено, що ОСОБА_1 03.03.2017 року у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по вул. Українській, керуючи автобусом Mercedes, державний номер НОМЕР_1, проїхав на заборонений сигнал світлофора "Жовтий", та не мав при собі обов'язкового реєстраційного талону, чим порушив п. 2.1 б), п. 8.7.3 ґ) ПДР, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 2.1 (б) ПДР України реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Разом із тим, п. 8.7.3 (ґ) ПДР України визначено, що сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Твердження позивача викладені у позовній заяві про те, що він рухався на дозволяючий сигнал світлофору, а також про те, що після його зупинки інспектором поліції пред'явив всі необхідні документи на автомобіль, не знайшли свого підтвердження, оскільки під час дослідження оптичного диску з відеозаписом, долученого до матеріалів справи було чітко встановлено, що транспортний засіб проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий жовтий сигнал світлофору. При цьому після зупинки вказаного транспортного засобу працівниками поліції, водій на їх питання пояснив, що на жовтий сигнал світлофору дозволяється закінчити або розпочати маневр. Разом із тим вказав, що не міг зупинитися на жовтий сигнал світлофору, оскільки коли увімкнувся жовтий сигнал він вже був посеред пішохідного переходу і переходити дорогу пішоходу він не заважав, оскільки той ще не знаходився на переході.

Крім того, з вказаного відео вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу патрульних поліцейських пред'явив лише тимчасовий реєстраційний талон та пояснив, що оригінал талону знаходиться у власника.

Проте, як встановлено судом, цей тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_2 дійсний лише при наявності оригіналу реєстраційного талону, що зазначено в самому документі (а.с.5).

Вказаним відео також спростовуються твердження позивача про те, що при винесені оскаржуваної постанови було порушено його права та не надано можливості надати свої пояснення в письмовому вигляді, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було роз'яснено його права, при цьому ніяких клопотань та зауважень останній не заявляв, разом із тим інспектором патрульної поліції було запропоновано останньому надати письмові пояснення, на що останній відмовився.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови АР №734475 від 03.03.2017 року, оскільки міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає. При цьому суд виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 15, 77, 241-244, 246, 255, 295 КАС України, ст. ст. 122, 126, 222, 258 КУпАП, п. 2.1 «б», п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти 2-го батальйону УПП в м. Кривому Розі ДПП молодшого лейтенанта поліції Стеблева Юрія Валерійовича, третя особа на боці відповідача - Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії АР №734475 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Сидорак