Справа № 308/3679/18
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3679/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

при секретарі Струтинська Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №3 взводу №2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до інспектора роти №3 взводу №2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №019595.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора роти №3 взводу №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП ОСОБА_2 від 05.04.2018 року серії БР № 019595, його було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В даній постанові зазначено, що 05.04.2018 року о 16 год. 10 хв. на автодорозі Н09 52 км.+450м., водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Kia Carnival», державний номерний знак РО073FO, не увімкнув ближнє світло фар за межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8 ПДР України та не мав при собі полісу обовязкового страхування, чим порушив п. 2.1г ПДР України. Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності, оскільки він рухався на своєму транспортному засобі в межах населеного пункту, а тому необхідності в увімкненні ближнього світла фар не було необхідності, та жодного порушення вимог ПДР в розумінні ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП ним вчинено не було, а інспектором поліції не надано доказів правопорушення.

Враховуючи зазначене, просить суд визнати дії інспектора при складанні постанови незаконними та скасувати постанову серії БР № 019595 від 05.04.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Позивач у судове засідання не зявився, однак подав заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач інспектор роти №3 взводу №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник УПП в Закарпатській області ДПП ОСОБА_3 у судове засідання також не зявився, в матеріалах справи міститься його заява, у якій він просив розглянути справу у його відсутності та відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що поліцейський при винесенні постанови розяснив позивачу його права, дослідив всі обставини справи та виніс оскаржувану постанову відповідно до вимого чинного законодавства, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою серії БР №019595 від 05.04.2018 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із вказаної постанови вбачається, що 05.04.2018 року о 16 год. 10 хв. на автодорозі Н09 52 км.+450м., водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Kia Carnival», державний номерний знак РО073FO, не увімкнув ближнє світло фар за межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8 ПДР України.

У відповідності до п.9.1 «г» Правил дорожнього руху України попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Згідно п. 9.8 ПДР України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар або денні ходові вогні повинні бути увімкнені з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил, зокрема, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Частина друга статті 122 КУпАП не передбачає відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил користування попереджувальними сигналами у випадках, передбачених пунктами 9.8 ПДР України.

Також відповідно до пояснень позивача, він рухвався в межах населеного пункту, коли був зупинений працівником поліції, а тому не мав обовязку увімкнути ближнє світло фар. Дана обставина не спростована ані відповідачем, ані його представником у поданому відзиві.

Варто зазначити, що відповідно до ст. 125 КУпАП (інші порушення правил дорожнього руху) крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження. Таким чином, за не увімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло настає відповідальність, передбачена ст. 125 КУпАП.

Крім того, в оскаржуваній постанові інспектором зазначено, що водій ОСОБА_1 не мав при собі полісу обовязкового страхування, чим порушив п. 2.1г ПДР України.

Водночас у згаданій постанові відсутні будь-які дані, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про наявність такого порушення, не зазначено яким саме способом було встановлено дані обставини та якими засобами проводилася його фіксація.

Аналіз вищенаведеного дає підстави вважати, що при винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки доводам позивача на місці зупинки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення та в порушення ч.5 ст.258 КУпАП розглянув справу на місці зупинки.

Відповідач у судове засідання не зявилася, у звязку з чим на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України нею не було доведено правомірності свого рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За таких обставин постанова серії БР №019595 від 05.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає до скасування, а провадження по адміністративній справі закриттю.

Разом з тим, позивачем ставиться вимога про визнання дій інспектора роти №3 взводу №2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР №019595 від 05.04.2018 року незаконними.

За приписами ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказана норма Закону містить вичерпний перелік дій, які може вчинити суд при винесенні рішення і не передбачає визнання дій або бездіяльності субєкта владних повноважень незаконними.

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 ст.ст. 247, 251, 258, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 77, 210, 241, 243, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №3 взводу №2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №019595 від 05.04.2018 року скасувати, а провадження по справі закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до адміністративного суду апеляційної інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 7 «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя Деметрадзе Т.Р.