Справа № 455/1460/17
Суддя: Ніточко Л. Й.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/1460/17
Провадження № 2-а/455/7/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2018 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючої судді - Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за № 455/1460/17 за позовом ОСОБА_1) до Львівської митниці Державної фіскальної служби, в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням Скоромного Ярослава Ігоровича, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

за участю: представників позивача ОСОБА_1) - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби (надалі - ДФС), в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням Скоромного Ярослава Ігоровича, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Львівської митниці ДФС від 28.11.2017 року в справі про порушення митних правил №5537/20900/17 щодо притягнення ОСОБА_1) до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Ухвалами суду від 15.01.2018 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1) про те, що прізвище та ім'я позивача в тексті та в резолютивній частині позовної заяви по даній справі слід вважати як «ОСОБА_1)», а не як «ОСОБА_1)», а також задоволено клопотання представника позивача про витребування з митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС матеріали відеоспостереження за смугою руху позначеного символом зеленого кольору «Зелений коридор» за 12.07.2016 року за час з 18:45 до 19:30 годин, та ряд інших документів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що дана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. З оскаржуваної постанови вбачається, що посадова особа прийшла до висновку про притягнення його до відповідальності з тих підстав, що 26.10.2017 року, в ході митного контролю та перевірки баз даних АСМО, та єдиної автоматизованої інформаційної системи Департаменту митної служби ДФС, він, громадянин Італії - ОСОБА_1), 12.07.2016 року о 19:16 годині через митний пункт пропуску «Смільниця» ввіз на митну територію України автомобіль марки «Opel Frontera», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN- код НОМЕР_3, який станом на 26.10.2017 року з урахуванням баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМС України, не був вивезений за межі митної території України в строк, передбачений ч. 1 ст.380 МК України. Зазначені обставини також вбачаються з протоколу про порушення митних правил №5537/20900/17. З урахуванням зазначеного, посадова особа Скоромний Я.І., визнав його,ОСОБА_1), винним у порушенні митних правил, передбачених частиною 3 ст.481 МК України.

Однак, він, громадянин Італії, не володіє українською мовою зовсім і відслідковувати чи розуміти дії працівників митниці при складенні протоколу про порушення митних правил №5537/20900/17 від 26.10.2017 року не мав жодної можливості. Йому вказали, де він мав поставити підписи, і він поставив, не розуміючи значення такого документу, та припускаючи, що це митні формальності при перетині кордону. Тобто, працівники Львівської митниці ДФС скористалися його безпорадністю, не роз'яснили належних йому прав, не дали можливості пояснити/заперечити обставини, не забезпечили його перекладачем, не дали можливості скористатися правовою допомогою, тощо. Автомобіль марки «Opel Frontera», реєстраційний номер НОМЕР_2, належить на праві власності двом особам: ОСОБА_1) та ОСОБА_10 що стверджується реєстраційним посвідченням (targa).

12.07.2016 року о 19:16 годині через митний пункт пропуску «Смільниця» в'їжджав ОСОБА_10 а він перебував в якості пасажира, оскільки, внаслідок перенесених ним хворіб та пов'язаних з ними операцій, практично, за кермо автомобіля не сідає з 2005 року, про що було повідомлено Скоромному Я.І. та підтверджено документами.

Тобто, посадова особа, виконавши вимоги даних норм закону та отримавши в тому числі документи, передбачені ст.335 МК України, повинна була з'ясувала хто фактично є водієм ввезеного автомобіля марки «Opel Frontera», реєстраційний номер НОМЕР_2. Але, чомусь, таких дій посадовими особами як при складенні протоколу так і при винесенні оскаржуваної постанови, вчинено не було, бо інакше було б з'ясовано про відсутність його причетності до вчинення даного правопорушення. Він не в'їжджав на митну територію України вказаним вище автомобілем за кермом, тобто, не ввозив даного автомобіля на митну територію України.

Посадові особи Львівської митниці ДФС підійшли до даного питання поверхнево і необ'єктивно: не встановили його участі у в'їзді на митну територію України автомобілем марки «Opel Frontera», реєстраційний номер НОМЕР_2, допустили неповноту та необ'єктивність провадження у справі та невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, порушили процедуру накладення адміністративного стягнення, що є підставою скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснили, що під час складання оскаржуваної постанови так і протоколу від 26.10.2017 року працівниками митниці не було забезпечено належним чином прав ОСОБА_1, громадянина Італії: йому не було роз'яснено його прав та обов'язків, його права на захист. Жодних пояснень чи зауважень в протоколі про порушення митних правил він своєю рукою не писав, ставив лише підписи в протоколі в тих місцях (графах), куди пальцем вказувала інспектор Муляр Н.С., не знаючи і не розуміючи значення цього документа, про що говориться в цьому документі, вважаючи, що це є митні формальності при перетині кордону. Також працівниками митниці не було з'ясовано - хто ж саме був за кермом транспортного засобу, коли такий ввозився в Україну.

Представник відповідача - представник Львівської митниці ДФС, та в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням Скоромний Я.І. жодного разу в судове засідання не з'явилися. Про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (а.с.19,20,48,76), причин неявки суду не повідомили.

Однак, 12.01.2018 року представником Львівської митниці ДФС ОСОБА_6, за його ж підписом, в канцелярію суду подано письмове заперечення у справі №455/1460/17 (а.с.21-26), в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю. Заперечення мотивує тим, що позивач ввіз на митну територію України вищевказаний автомобіль особистого користування та не вивіз його в установлений законодавством термін, перевищивши строк тимчасового ввезення більше ніж на 10-ть діб, чим вчинив порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 481 МК України. Твердження позивача про те, що він зовсім не володіє українською мовою, якою складалися протокол та оскаржувана постанова, не розумів дії працівників митниці, підписи поставив там, де йому вказали, вважає, що не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються протоколом від 26.10.2017 року, де в графі «Пояснення», зауваження особи, що притягується до відповідальності» позивачем вказано: «Українську мову розумію, перекладач не потрібен, від надання пояснення відмовився». Позивачу були роз'яснені його права, передбачені ст.ст. 494, 498 МК України та ст.63 МК України, що підтверджується підписами позивача. Також в матеріалах справи міститься бланк заповненої позивачем митної декларації для громадян, який надрукований українською мовою, є його заява від 20.11.2017 року про долучення до матеріалів справи про порушення митних правил №5537/20900/17 медичних довідок на українській мові, позивач був присутній на розгляді справи 28.11.2017 року, про місце та час якого був повідомлений 26.10.2017 року протоколом, а отже розумів його зміст.

Вислухавши пояснення представників позивача, взявши до уваги заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, подані сторонами, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 26.10.2017 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС Муляр Наталією Семенівною складено протокол про порушення митних правил №5537/20900/17 в присутності особи, що притягується до відповідальності - громадянина Італії, ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживає: «АДРЕСА_1.» в якому встановлено, що 26.10.2017 року, близько 13 години 01 хвилин, громадянин Італії ОСОБА_1 (ОСОБА_1), прямував у приватну поїздку з України до Польщі через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою спрощеного митного контролю «Зелений коридор» легковим автомобілем марки «PEUGEOT BOXER», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN -код НОМЕР_4, як пасажир. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього осіб, які слідували в ньому, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (коди:401-1,801-1 «По даній особі наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ. По яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення»).

Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (надалі - ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» і «Диспетчера зони митного контролю» АСМО «Інспектор» з'ясовано, що гр. ОСОБА_1 відповідно до інформації, що міститься в автоматизованій системі митного оформлення АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС, ввіз на митну територію України 12.07.2016 року о 19:16 через пункт пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «OPEL FRONTERA», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN-код № НОМЕР_5.

Станом на 26.10.2017 року в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС відсутня інформація щодо вивезення транспортного засобу марки «OPEL FRONTERA», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN-код НОМЕР_6 за межі митної території України (а.с.55-57).

Відносно позивача 28.11.2017 року заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Ярославом Ігоровичем винесено постанову в справі про порушення митних правил №5537/20900/17, якою визнано ОСОБА_1) винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень (а.с.4-5).

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою ст.487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

З копії паспорта ОСОБА_1 ) (а.с.9) та посвідки на постійне проживання (а.с.10) вбачається, що він є громадянином Італії.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин Італії ОСОБА_1) не володіє українською мовою. Проте в порушення вимог ст. 494 МК України перекладач у справі не залучений, відомості про вручення протоколу про порушення митних правил №5537/20900/17 від 26.10.2017 року на рідній мові або зрозумілій для позивача відсутній, що на переконання суду, позбавило його можливості реалізувати своє право дати власноручно пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, позбавило право на захист, на справедливий та всебічний розгляд його справи, чим порушені вимоги ст. 498 МК України.

Крім цього, з постанови № 5537/20900/17 від 28.11.2017 року та протоколу про порушення митних правил № 5537/20900/17, відомо що «гр. ОСОБА_1) відповідно до інформації, що міститься в автоматизованій системі митного оформлення АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС, ввіз на митну територію України 12.07.2016 року о 19:16 через пункт пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «OPEL FRONTERA», реєстраційний номер НОМЕР_2,VIN-код НОМЕР_6».

Однак, згідно інформації про факти перетину державного кордону України транспортними засобами (а.с.82), отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон (системи «Аркан») відомо, що:

12.07.2016 року о 19:01 годині через пункт пропуску «Смільниця» в'їхав легковий автомобіль марки «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_2, № кузова - НОМЕР_7, водій та пасажири якого вказано - ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_3.

Отже, як вбачається з інформації про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон (системи «Аркан») відомості щодо ввезення автомобіля 12.07.2016 року о 19 годині 01 хвилин через пункт пропуску «Смільниця» не співпадають, тобто є розбіжність з даними, які містяться в протоколі та оскаржуваній постанові щодо часу ввезення легкового автомобіля, моделі автомобіля, № кузова автомобіля, в якості кого - пасажира чи водія знаходився в транспортному засобі ОСОБА_1 і хто в дійсності ОСОБА_1 чи ОСОБА_1.

За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а.с.84) відомо, що 12.07.2016 року о 19:16:08 в'їхав легковим автомобілем особистого користування в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» каналом «зелений коридор» - ОСОБА_1 , адреса «POMARICO», транспортним засобом «OPEL FRONTERA», VIN - НОМЕР_6, номер НОМЕР_8. В цьому документі не вірно зазначено адресу проживання ОСОБА_1. З його паспорта відомо, що він є жителем, а саме: «АДРЕСА_2», відсутні відмітки про паспорт позивача (серія, номер, дата видачі, ким виданий).

З огляду на викладене, за наявності у справі вище викладених порушень, розбіжностей, зробити беззаперечний висновок щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_1) у вчиненні порушення митних правил за обставин, викладених у протоколі, суд позбавлений можливості.

За таких обставин та керуючись в тому числі ч.2 ст. 9 КАС України, згідно якої суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, суд дійшов висновку, що постанову Львівської митниці державної фіскальної служби від 28.11.2017 року у справі про порушення митних правил №5537/20900/17 слід скасувати та справу надіслати на новий розгляд до Львівської митниці Державної фіскальної служби.

Сплачений позивачем судовий збір в сумі 640.00 гривень підлягає поверненню на підставі ч.4 ст.288 КУпАП, згідно якої особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України суд визнає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної фіскальної служби на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного,керуючись ст. 9, ч.1 ст. 139,ст.246, ч.1 ст.271, п,2 ч.3 ст. 286 КАС України, ст.ст.487,489,498 МК України, ст.ст. ч.4ст.288 КУпАП, 283, п.2 ч.1 ст.293 КУпАП, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1) задовольнити.

Скасувати постанову Львівської митниці державної фіскальної служби від 28.11.2017 року у справі про порушення митних правил №5537/20900/17 про визнання винним ОСОБА_1) у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного Кодексу України, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 гривень 00 копійок, справу надіслати на новий розгляд до Львівської митниці Державної фіскальної служби.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Старосамбірському районі повернути сплачені ОСОБА_1) судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок гривень) 00 копійок за квитанцією №12 від 05.12.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної фіскальної служби на користь держави 704 (сімсот чотири гривні) 80 копійок судового збору.

У відповідності до п.15.5 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області шляхом подання в порядку ч.4 ст. 286 КАС України апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Й.Ніточко