Справа № 809/1649/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2644/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участі представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 року (рішення ухвалене о 10:40 хв. у м. Івано-Франківськ судом у складі головуючого судді Чуприни О.В., суддів Микитюка Р.В., Тимощука О.Л., повний текст судового рішення виготовлено 12.03.2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату про скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату №5 від 27.10.2017 та наказу Міністерства юстиції України №3349/5 від 27.10.2017,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України про скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату №5 від 27.10.2017 та наказу Міністра юстиції України №3349/5 від 27.10.2017.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що у 2007 році ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю і до жовтня 2017 року здійснював незалежну професійну нотаріальну діяльність як приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу. В травні і вересні 2014 року та в липні-серпні 2015 року, в період перебування позивача за межами України, помічник приватного нотаріуса Маруда Т.С., скориставшись відсутністю ОСОБА_2 не маючи повноважень, без відома нотаріуса, всупереч вимогам Закону України "Про нотаріат", Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Положення про Єдиний реєстр довіреностей, неодноразово від імені позивача вчиняла нотаріальні дії. За вказані дії вироком Івано-Франківського міського суду від 23.08.2017 Маруда Т.С. притягнута до кримінальної відповідальності. Так вироком суду встановлено, що Маруда Т.С. достовірно знаючи про перебування нотаріуса за межами України у вказаний період незаконно вчиняла нотаріальні дії, використовуючи особистий ключ і пароль доступу до Єдиних і Державних реєстрів Міністерства юстиції України, виданих позивачу, здійснювала несанкціонований вхід в Єдиний реєстр спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиний реєстр довіреностей та вносила в них завідомо неправдиві відомості про використання ОСОБА_2, як приватним нотаріусом, спеціальних бланків і відомостей про посвідчення довіреностей. Незважаючи на вказаний вирок суду відповідачі протиправно анулювали свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю у зв'язку із неодноразовим порушенням нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій. Звернув увагу, що підпункт "е" пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат" передбачає анулювання свідоцтва, як санкцію, за неодноразове порушення нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій. Вказані нотаріальні дії позивач не вчиняв, що підтверджується вироком суду, а тому у відповідачів не було підстав для застосовування такої норми матеріального права при прийнятті оскаржуваних рішень. У зв'язку із вказаним вважає рішення і наказ від 27 жовтня 2017 року протиправними і такими, що підлягають скасуванню. Просив позов задоволити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_2. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Вимоги апеляційної скарги серед іншого обґрунтовує тим, що вказані порушення не відносяться до нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси (стаття 34 Закону України «Про нотаріат») і за зазначені порушення не може бути анульоване свідоцтво відповідно статті 12 Закону.

Сторони про час та місце проведення судового засідання завчасно повідомлені, зокрема Міністерство юстиції України шляхом направлення судової повістки на офіційну електрону пошту та отриманої останнім 05.04.2018 року, тобто більше ніж за місяць до слухання справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Міністерством юстиції України 10.09.2007 видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №6529.

18.03.2008 року Головним ТУ юстиції в області позивачу видано реєстраційне посвідчення №124 по Івано-Франківському міському нотаріальному округу.

До жовтня 2017 року Чичило А,І. здійснював незалежну професійну нотаріальну діяльність як приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу.

У період з 19 по 29 травня, з 6 по 14 вересня 2014 року і з 19 липня по 7 серпня 2015 року ОСОБА_2 перебував за межами території України.

Зазначена обставина підтверджується копією усіх сторінок закордонного паспорта громадянина України позивача серії ЕР 392609 від 28.12.2012, а також листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №60/30-13247 від 22.12.2016.

На підставі запиту Івано-Франківської міської прокуратури від 23.03.2017 за №96-552 вих.-17, який здійснений в кримінальному провадженні №0000120 від 06.09.2016 за ознаками кримінального порушення, передбаченого статтею 361 Кримінального кодексу України (надалі по тексту також - КК України) за фактом несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи ДП "Національні інформаційні системи", комісією Головного ТУ юстиції в області 31 березня 2017 року в приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, проведено позапланову перевірку.

За наслідками такої перевірки Головного ТУ юстиції в області 28.04.2017 складено подання №07-4/914 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Приводом для внесення подання стали виявлені неодноразові порушення нотаріусом чинного законодавства, а підставою - підпункт "е" пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат".

Вказаною позаплановою перевіркою встановлено, що з 19 по 29 травня, з 6 по 14 вересня 2014 року і з 19 липня по 7 серпня 2015 року ОСОБА_2 перебував за межами території України.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів у відношенні до позивача виявлено:

- в період з 19 по 29 травня 2014 року використання бланків нотаріальних документів серії ВТТ 457838 - 457853, всього 16 бланків;

- в період з 7 по 14 вересня 2014 року використання бланків нотаріальних документів серії НАВ 367498 - 367500, НАВ 939301 - 939336, всього 39 бланків;

- в період з 19 липня по 6 серпня 2015 року використання бланків нотаріальних документів серії НАО 134159 - 134180, НАО 674601 - 674636, всього 58 бланків.

За вказаний період відсутності приватного нотаріуса на робочому місці і перебування його за кордоном виявлено не санкціоноване використання 113 бланків нотаріальних документів.

Від імені приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу вчинено наступні нотаріальні дії:

- в період з 19 по 29 травня 2014 року оформлено 5 заяв громадян про згоду на виїзд дитини за кордон, посвідчено 9 довіреностей, оформлено 2 заяви з інших питань;

- в період з 7 по 14 вересня 2014 року оформлено 3 заяви громадян про згоду на виїзд дитини за кордон, посвідчено 33 довіреності, оформлено 3 заяви з інших питань;

- в період з 19 липня по 6 серпня 2015 року оформлено 7 заяв громадян про згоду на виїзд дитини за кордон, посвідчено 40 довіреностей, оформлено 11 заяв з інших питань.

За результатами огляду Реєстрів для реєстрації нотаріальних дій на 2014 рік та на 2015 рік встановлено, що нотаріусом у відповідності до пункту 7.17 розділу VII "Правил ведення нотаріального діловодства", записи про вчинені нотаріальні дії внесено до Реєстрів для реєстрації нотаріальних дій.

При посвідченні довіреностей та засвідченні справжності підпису на заявах у відповідності до пункту 1 глави 3 розділу І "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", нотаріусом встановлено осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії за документами передбаченими Законом України "Про нотаріат", реквізити яких зазначено у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій.

У графі 7 Реєстрів для вчинення нотаріальних дій проставлені підписи осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальних дії.

Відповідно до вимог глави 7 розділу І "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", у справах нотаріуса залишились копії (фотокопії) документів, поданих для вчинення нотаріальних дій.

На копіях (фотокопіях) долучених документів наявні відмітки "Згідно з оригіналом" з проставленням дати, підпису та гербової печатки нотаріуса, чим дотримано вимоги пункт 7 глави 7 розділу І "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України".

У відповідності до вимог пункту 7 глави 4 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" довіреності після їх посвідчень були зареєстровані у Єдиному реєстрі довіреностей, що підтверджуються витягами про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей.

На всіх оформлених нотаріальних документах проставлена гербова печатка приватного нотаріуса та підпис.

В ході огляду вищезазначених документів комісією Головного ТУ юстиції в області встановлено, що при засвідченні справжності підпису на заявах, а також посвідченні довіреностей дотримано вимоги Цивільного кодексу України, Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, "Правил ведення нотаріального діловодства", затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 за № 3253/5, інших нормативно-правових актів.

За час відсутності позивача відбулося втручання у систему Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України з використанням ключів, що належать приватному нотаріусу ОСОБА_2 з метою внесення відомостей щодо реєстрації заяв та довіреностей, зазначених вище.

Відтак, комісія Головного ТУ юстиції в області дійшла висновку про наявність підстав для застосування підпункту "е" пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат" так як виявлено факти неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій, що є підставою для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю.

Вказане подання на виконання вимог частин 9, 10 статті 10, статті 12 Закону України "Про нотаріат" листом Головного ТУ юстиції в області від 28.07.2017 за №07-4/913 внесено на розгляд Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату і Міністерству юстиції України.

За наслідками розгляду подання №07-4/914 від 28.04.2017 рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату №5 від 27.10.2017 на підставі підпункту "е" пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат" у зв'язку із неодноразовим порушенням нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій, вирішено анулювати свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 10 вересня 2007 року (а.с. 133-140, том 1). Рішення підписано чотирнадцятьма членами Комісії.

Згідно описової та мотивувальної частини вказаного рішення Комісія, розглянувши подання №07-4/914 від 28.04.2017 та додані до нього матеріали встановила, що нотаріусом ОСОБА_2 порушені вимоги:

- статті 52 Закону України "Про нотаріат", пунктів 6.6, 7.13, 7.17 "Правил ведення нотаріального діловодства" (до Реєстру внесені відомості про нотаріальні дії, які не могли бути вчиненні нотаріусом ОСОБА_2, оскільки у вказаний період він перебував за кордоном);

- пункту 7 "Порядку витрачання, зберігання, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітність про їх використання" (спеціальні бланки нотаріальних документів використано не нотаріусом, оскільки нотаріус перебував за кордоном);

- пункту 1.6 "Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів" (внесення відомостей до Єдиного реєстру про витрачені бланки, перевірки за даними Єдиного реєстру справжності бланків здійснено у вказані періоди не реєстратором Єдиного реєстру - приватним нотаріусом, оскільки нотаріус перебував за кордоном);

- пункту 1.5 "Положення про Єдиний реєстр довіреностей" (внесення записів до Єдиного реєстру про посвідчені довіреності, перевірки дійсності довіреностей у Єдиному реєстрі здійснено не реєстратором вказаного Реєстру - приватним нотаріусом, оскільки нотаріус перебував за кордоном).

Відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату №5 від 27.10.2017 та на підставі підпункту "е" пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат" у зв'язку із неодноразовим порушенням нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій наказом Міністерства юстиції України №3349/5 від 27.10.2017 анульовано свідоцтво позивача про право на зайняття нотаріальною діяльності від 10 вересня 2007 за №6529 (а.с. 141, том 1).

В період часу між внесенням подання №07-4/914 від 28.04.2017 і прийняттям відповідачами оскаржуваних рішення та наказу від 27.10.2017, Івано-Франківським міським судом 23.08.2017 у справі №344/9746/17 (провадження №1-кп/344/559/17) постановлено вирок, яким затверджено угоду визнання винуватості від 27 липня 2017 року.

Даним вироком суду Маруду Тетяну Сергіївну, яка працювала помічником приватного нотаріуса ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених статтею 361 частина 1, статтею 361 частина 2, статтею 358 частина 1, статтею 358 частина 3 КК України та призначено відповідне покарання.

Вирок суду щодо Маруди Т.С. набрав законної сили 23.09.2017.

Частиною 6 ст.78 КАС України передбачено, що підстави звільнення від доказування є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Порядок правого регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України « Про нотаріат».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю. ( приватні нотаріуси).

Статтею 12 Закону України «Про нотаріат» визначено підстави анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Згідно п.п. «е» п. 2 ч. 1 ст. 12 в редакції Закону № 3425-Х11 від 2.09.1993 року, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за неодноразове порушення нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян.

Вища кваліфікаційна комісія нотаріату, анулюючи свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю за неодноразове порушення нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій встановила, що позивачем при вчиненні нотаріальних дій у період з 19.05.2014 року по 29.05.2014 року, 6.09.2014 року по 14.09.2014 року та 19.07.2015 року по7.08.2015 року були порушені вимоги, а саме: ст.52 Закону України «Про нотаріат», пунктів 6.6.7,7,17 Правил ведення нотаріального діловодства, пункту 7 Порядку витрачання, зберігання, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітність про їх використання, пункту 1.6 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків, нотаріальних документів, пункту 1.5 Положення про Єдиний реєстр довіреностей.

Судова колегія апеляційного суду звертає увагу, що вказані порушення не відносяться до нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси ( стаття 34 Закону) і за зазначені порушення не може бути анульоване свідоцтво відповідно статті 12 Закону України «Про нотаріат».

Разом з тим, Вища кваліфікаційна комісія нотаріату у своєму рішенні зазначила, що наведені вище порушення не могли бути вчинені нотаріусом Чичило. А.І., оскільки у вказаний період позивач перебував за кордоном і в цей період не вчиняв нотаріальні дії.

У вказаний період, коли позивач перебував за межами України, помічник нотаріуса Маруда Т.С., неодноразово від імені позивача вчиняла нотаріальні дії за що вироком Івано-Франківського міського суду від 23.08.2017 року притягнута до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, при прийнятті рішення, відповідачі залишили поза увагою вирок суду, яким встановлена винна особа, вина якої доказана і викладена у вироку суду.

Редакція підпункту «е» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону №1666-У111 говорить, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано за неодноразове порушення чинного законодавства або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій та/ або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону, на яку посилається суд у своєму рішенні, почала діяти з 6.10.2016 року, а Комісія встановила порушення в період з 19.05.2014 року по 29.05.2014року, з 6.09.2014 року, по 14.09.2014 року та з 19.07.2015 року по 7.08.2015 року.

Зазначені норми Закону і Порядку № 812, №2053/5 та Договору, на які посилається суд першої інстанції у свому рішенні, не були предметом розгляду на Комісії і за дані порушення не передбачена відповідальність визначена статтею 12 Закону № 3425-Х1 «Анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю».

Встановлення порушень чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій належить до компетенції суду. Тому позивач не може нести відповідальність за неодноразові порушення чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій, оскільки в розпорядженні відповідачів відсутні судові рішення, які набрали законної сили про порушення позивачем законодавства при вчиненні нотаріальних дій.

Аналогічну позицію висловив Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 15.02.2018 року у справі № 826/3090/17.

Разом з тим, у рішенні, що оскаржується, суд помилково посилається лише на одну складову підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону, яка на час правовідносин не діяла, неодноразове порушення нотаріусом чинного законодавства.

Підставами для анулювання свідоцтва відповідно до Закону, виступають факти порушення нотаріусом вимог законодавства під час вчинення нотаріальних дій, а також завдання діями або бездіяльністю нотаріусом шкоди.

В матеріалах перевірки, рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату не визначено, що ці порушення призвели до настання шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян та не зазначено в чому полягає ця шкода, які та чиї права або інтереси були порушені позивачем.

Відтак, встановлення лише фактів порушення чинного законодавства при вчинення нотаріальних дій без встановлення фактів одночасного завдання шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян не може бути підставою для анулювання свідоцтва, оскільки така підстава в Законі відсутня.

Аналогічну позицію висловив Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 13.07.2011 року у справі №2а-3776/10/0270.

Згідно ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв рішення, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору в розмірі 1240,00 грн., 40,00 грн. та 1920,00 грн. всього на суму 3200,00 грн.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 являються підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 року у справі №809/1649/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 5 від 27 жовтня 2017 року яким анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане Міністерством юстиції України 10 вересня 2007 року за №6529 на ім'я ОСОБА_2.

Скасувати наказ Міністра юстиції України № 3349/5 від 27 жовтня 2017 року яким анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане Міністром юстиції України 10 вересня 2007 року за № 6529 на ім'я ОСОБА_2.

Стягнути з Міністерства юстиції України за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору у розмірі 3200,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Р. М. Гулид
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 10.05.2018 року