Справа № 813/767/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/767/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Львів

11 год. 29 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Приймака С.І., представниці відповідача Волинець О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, просив визнати протиправними дії Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо відмови ОСОБА_2 в поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна; зобов'язати Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова звернутися з поданням, передбаченим пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, до управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова про повернення ОСОБА_2 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за договором купівлі-продажу квартири від 26.12.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., та зареєстрованим в реєстрі за № 7199, в сумі 13265,39 грн.; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1326,54 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що для вчинення нотаріальної дії щодо реєстрації права власності на придбану квартиру, він був змушений сплатити збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об'єкта, у його випадку, 13265,39 грн. Оскільки таке житло придбано позивачем вперше, на нього поширюються винятки, передбачені у п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування». Для повернення безпідставно сплачених коштів позивач звернувся із заявою до відповідача, однак такий відмовив у поверненні коштів, оскільки відповідач неуповноважений встановлювати факт придбання житла вперше. Позивач вважає відповідь необґрунтованою, враховуючи викладене звернувся до суду з цим позовом.

У судовому засіданні Львівського окружного адміністративного суду 20.04.2018, на підставі заяв позивача та відповідача, на підставі ст.52 КАС України, замінено відповідача - Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Позивач у судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, про що повідомив клопотанням від 16.04.2018 року за вх. № 9990.

Представниця відповідача у судовому засіданні підтримала позицію, викладену у відзиві на адміністративний позов за вх. № 9402 від 10.04.2018 року. Зазначила, що Управління не володіє інформацією щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно, а тому не має можливості встановити факти придбання житла фізичними особами вперше. Крім того, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували те, що майно придбане вперше. Відповідач не міг надати іншої відповіді ніж та, яка була надана листом від 16.01.2018 року за вих. № 625/06.1-32. Одночасно вказала, що суми збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомості сплачуються платниками цього збору на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного фонду бюджету, відкриті управлінням Державного казначейства. Отже відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затверджено наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року, повертати ці кошти мають в порядку, визначеному для повернення бюджетних коштів. Просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином.

30.03.2018 року за вх. № 8585 від третьої особи надійшло пояснення, відповідно до якого зазначено, що повернення збору органами Казначейства здійснюється на підставі подання органів Пенсійного фонду України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представниці відповідача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи в їх сукупності, суд встановив наступні факти та правовідносини.

26.12.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Активні інвестиції», що діє від свого імені в інтересах та за рахунок Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Фонд зелених технологій «Грінвіль», в особі директора ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого продавець передає у власність покупцю квартиру АДРЕСА_1, а покупець приймає у власність цю квартиру і сплачує за неї грошову суму, обумовлену у цьому договорі (а.с.13-14).

ОСОБА_2 сплачено збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна в сумі 13265,39 грн., що підтверджується квитанцією № ПН2466 від 26.12.2017 року (а.с.12).

04.01.2018 року позивач надіслав заяву до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (а.с. 16) про повернення помилково сплачених коштів в сумі 13265,39 грн. як сплати збору з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна.

Листом № 625/06.1-32 від 16.01.2018 року Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова повідомило, що оскільки Пенсійний фонд України не встановлює факту придбання житла вперше, кошти в сумі 13265,39 грн. не підлягають поверненню позивачу як помилково сплачений збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна. Роз'яснено позивачу право оскарження дій органів ПФ України до органу вищого рівня або в судовому порядку (а.с.17-18).

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся із позовом до суду.

Суд вирішуючи справу керується таким.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, зі змінами та доповненнями.

Відповідно до абз. 1 п. 9 ст. 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 року (далі - Порядок № 1740).

Згідно з п. 15-1 Порядку № 1740 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку № 1740 визначено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Таким чином, із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла, або придбавають житло вперше.

Згідно з Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2017 року встановлено, що 26.12.2017 року за позивачем зареєстровано, на підставі договору купівлі-продажу квартири за № 7199, квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Інших відомостей про наявність нерухомого майна у позивача немає.

Суд вважає за необхідне зазначити, що станом на час придбання позивачем нерухомості, як і станом на час розгляду справи, в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбаває таку нерухомість. Водночас, вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у пункті 9 частини 1 статті 1 Закону № 400/97-ВР, визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України № 29-у/2000 від 23.03.2000 року відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України, як уповноваженого суб'єкта владних повноважень, зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов'язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Таким чином, саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що позивач придбав житло згідно з договором купівлі-продажу від 26.12.2017 року не вперше. З врахуванням чого, необґрунтованими є покликання відповідача на те, що обов'язок доказування придбавання нерухомого майна вперше лежить виключно на позивачу.

Також безпідставними є доводи територіального органу Пенсійного органу про те, що позивач добровільно сплатив спірний збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а відповідачем не вчинено жодних дій і не прийнято рішень щодо зобов'язання ОСОБА_2 сплатити дану суму, оскільки відсутність будь-яких управлінських дій чи рішень відповідача в цьому випадку не може бути підставою для позбавлення позивача права на отримання ним коштів, сплачених до бюджету, за відсутності встановленого законодавством обов'язку щодо їх сплати.

Щодо долученого до матеріалів справи свідоцтва про право на спадщину за законом (копія) від 05.02.1999 (зареєстровано в реєстрі за № І-243) про спадкування позивачем нерухомого майна та покликань представниці відповідача про те, що таке спростовує факт першої купівлі позивачем квартири у м. Львові на АДРЕСА_3, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Суд зазначає, що «придбавання майна» не є юридично визначеним терміном, проте його використання у законодавстві на відміну від більш широкого поняття «набуття майна», означає не будь-який спосіб набуття майна, а конкретний - купівля-продаж, тоді як набуття майна внаслідок приватизації, спадкування, дарування та ін. поняттям «придбавання майна» не охоплюється.

З врахуванням викладеного доводи представниці відповідача у цій частині є безпідставними.

Так, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбавання ним житла вперше та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, доказів зворотного до матеріалів справи не надано.

З врахуванням викладеного, кошти в сумі 13265,39 грн. слід повернути позивачу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року (справа № 819/1498/17) та 31 січня 2018 року (справа № 819/1667/17).

Крім вказаного, суд зазначає наступне.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 787 від 3 вересня 2013 року (далі - Порядок №787).

Пунктами 3, 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначений Порядком ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України за № 21-2.

Згідно з додатком до постанови Кабінету міністрів України № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» від 16 лютого 2011 року контроль за справлянням надходжень бюджету, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна» покладено на Пенсійний фонд.

Відповідно до підп. 7 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України № 460/2011 від 13 квітня 2011 року, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Оскільки, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачений позивачем при купівлі квартири, підлягає поверненню згідно з положеннями Порядку № 787, яким передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, вказану позовну вимогу також належить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 дійсно 26.12.2017 року вперше придбавав житло за договором купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, і при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 13265,39 грн. згідно з квитанцією № ПН2466 від 26.12.2017 року, який підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До матеріалів справи долучено квитанції про сплату судового збору в сумі 1409,60 грн., який підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови ОСОБА_2 в поверненні помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова подання про повернення ОСОБА_2 (АДРЕСА_4) 13265,39 (тринадцять тисяч двісті шістдесят п'ять) грн. 39 коп., сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з квитанцією № ПН2466 від 26.12.2017 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 08.05.2018 року.

Суддя Качур Р.П.