Справа № 524/8095/17
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/8095/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Гуцала М.І.

суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Сороколата Павла Юрійовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.04.2018, суддя Кривич Ж.О., (повний текст складено 12.04.2018) по справі № 524/8095/17

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Сороколата Павла Юрійовича , Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сороколата Павла Юрійовича, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 192277 від 20.10.2017 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.04.2018 по справі № 524/8095/17 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сороколата Павла Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Скасовано постанову до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сороколата Павла Юрійовича серії БР № 192277 від 20.10.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.04.2018 по справі № 524/8095/17 скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_2, керуючи автотранспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.р. НОМЕР_1 в м. Кременчуці на перехресті вул. І Мазепи та вул. Шевченка не виконала вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 ПДР України, чим порушила п.п. 8.4 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Стверджує, що ним дотримано встановлену законом процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить всі відомості, передбачені ч.3 ст.283 КУпАП. Вказує, а також що позивачем не надано належних та допустимих доказів обґрунтованості позовних вимог. Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії БР № 192277 від 20.10.2017 винесена правомірно, підстави для її скасування відсутні.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 55-57).

Згідно з ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.10.2017 інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сороколатом Павлом Юрійовичем винесено постанову серії БР № 192277 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_2 20.10.2017 о 09 годині 15 хв., керуючи автотранспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.р. НОМЕР_1 в м. Кременчуці на перехресті вул. І Мазепи, та вул. Шевченка, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 ПДР України, чим порушила п.п. 8.4 «б» ПДР України.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом про її оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 8.4 «б» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Як встановлено ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 порушення вимог п.п. 8.4 «б» ПДР. Заявник апеляційної скарги стверджує, що поліцейським було зафіксовано скоєне позивачем правопорушення шляхом візуального спостереження, що відповідає наявним у нього владним повноваженням. На думку відповідача належним підтвердженням порушення позивачем правил дорожнього руху є складена уповноваженою особою у відповідності до вимог діючого законодавства постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 192277 від 20.10.2017.

Разом з тим, згідно висновків Верховного Суду, висловлених ним у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. ВС вказав, що у даному випадку для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення Верховний Суд визнав помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. А постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що порушення позивачем п.п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КАС України, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень у спірних відносинах не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 192277 від 20.10.2017 підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є свідченням факту скоєного позивачем правопорушення, визнаються необґрунтованими. Адже, як вбачається з такого відеозапису (а.с. 24), ОСОБА_2 заперечувала сам факт скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, стверджуючи, що вона призупинилась, керуючи транспортним засобом на вказаному поліцейським місці ймовірного скоєння правопорушення. Відмінність між усними поясненнями позивача щодо встановлення факту повної зупинки транспортного засобу чи мінімального зменшення його швидкості викликають певні сумніви у реальності події правопорушення, зазначеної в оскарженій постанові, а тому трактуються на користь ОСОБА_2

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Сороколата Павла Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.04.2018 по справі № 524/8095/17 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сороколата Павла Юрійовича, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя М.І. Гуцал
Судді З.Г. Подобайло А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 14.05.2018.