Справа № 804/1324/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23 квітня 2018 року Справа № 804/1324/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
за участю представників сторін:
представника позивача Перекорінського І.С.
представника відповідача Сербулової К.О.
20 лютого 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето".
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
В поданій позовній заяві, представником позивача зазначено, що головний бухгалтер Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето" - Степанець І.А. відмовився від отримання зазначеного вище акта №2316/04-36-14-09/32653295 від 22.01.2018 р., про що контролюючим органом було складено акт від 22.01.2018 р. №2318/04-36-14-09/32653295 «Про відмову від підписання акту».
Обставини, що стали підставою для застосування адміністративного арешту виникли 22 січня 2018 р.
При цьому, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 р. у справі №804/695/18 було повернуто без розгляду подання про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків з підстав наявності між сторонами спору про право, з огляду на не згоду відповідача із законністю наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 22.01.2018 року №323-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 29.06.2017 р. №3373-п, та оскарження останнього в судовому порядку.
На підставі зазначеного вище, позивач просить суд підтвердити обгрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Вето» (код 32653295).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 р. провадження по справі, після залишення ухвалою суду від 22.02.2018 р. позовної заяви без рух, було відкрито та справа призначена до розгляду у порядку підготовчого провадження.
В судове засідання, призначене на 23.04.2018 р., з'явились всі сторони у справі. Повноважний представник позивача позов підтримав, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області ґрунтуються на тому, що відповідач не допустив працівників контролюючого органу до проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ВЕТО» розпочатої на підставі наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №323-п від 22.01.2018 р. про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.06.2017 р. №3373-п, а саме: призначити з 22.01.2018 р. документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Вето».
Зазначеним Наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області наказано внести зміни до наказу ГУ ДФС від 29.06.2017 р. № 3373-п, а саме пункт 1 наказу викласти у наступні редакції:
У ТОВ «Вето» були законні підстави не допускати позивача до проведення документальної позапланової перевірки, оскільки дії ГУ ДФС у Дніпропетровській області під час проведення перевірки не відповідали нормам чинного законодавства України.
На вимогу представника ТОВ «Вето» контролюючим органом не було надано зазначену ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Сліщенко Ю.Г. у справі №200/8922/17.
При цьому, у поданому відзиві відповідач зазначив, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Вето» прийнято заступником начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 23.01.2018 р., а позивач всупереч п.4.2 вищезазначеного наказу звернувся до суду з відповідним позовом лише 20.02.2018 р., тобто з порушенням 24-х годинного строку.
Відповідачем також зазначено, що з моменту накладення рішенням заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 23.01.2018 р. про накладення адміністративного арешту на майно відповідача ТОВ «Вето» вже минуло 96 год., встановлених законом для його перевірки.
З урахуванням вищезазначеного, відповідач просить суд, у задоволенні пред'явлених позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники як позивача, так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 23.04.2018 року.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Вето» є юридичною особою, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
29.06.2017 р. контролюючим органом було винесено відносно ТОВ «Вето» наказ від 29.06.2017 р. №3373-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вето».
В матеріалах справи містяться відомості, що ТОВ «Вето» було оскаржено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду наказ № 3373-п від 29.06.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВЕТО".
Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 р. у справі №804/4191/17 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування наказу на проведення перевірки було відмовлено в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністратвиного суду від 25.10.2017 р. у справі №804/4191/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето" було залишено без задоволення. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування наказу на проведення перевірки залишено без змін.
На момент винесення зазначеної вище ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 р. у справі №804/4191/17 діяв КАС України в редакції від 01.09.2015 р.
Відтак, суд зазначає, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, згідно до ст.254 КАС України.
Так, як вбачається з тексту ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 р. у справі №804/4191/17, постанову Дніпропетровського оружного адміністративного суду від 14.07.2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування наказу на проведення перевірки залишено без змін.
Відтак, станом на 25.10.2017 р. постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 р. у справі №804/4191/17 набрала законної сили у відповідності до ст. 254 КАС України.
Так, працівником контролюючого органу було вручено особисто бухгалтеру ТОВ «Вето» наказ від 22.01.2018 р. №323-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС від 29.06.2017 р. №3373-п» та пред'явлено направлення від 22.01.2018 р. №369, що підтверджується підписом останнього у відповідних графах таких документів.
При цьому, головним бухгалтером ТОВ «Вето» - Степанець І.А. було відмовлено у допуску перевіряючого до перевірки ТОВ «Вето».
В отриманні зазначеного вище акту від 22.01.2018 р. №2316/04-36-14-09/32653295 головним бухгалтером ТОВ «Вето» - Степанець І.А. було відмовлено, про що складено акт від 22.01.2018 р. №2318/04-36-14-09/32653295 «Про відмову від підписання акту».
На підставі зазначено вище, в.о. начальника управління аудиту Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - К.В. Сіренко було направлено на адресу в.о. заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Сікіріній І.В. звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 23.01.2018 р.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 24 січня 2018 року о 10 год. 35 хв. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вето», подана в порядку, передбаченому ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 р. у справі №804/695/18 було відмовлено у відкритті провадження за заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето", у зв'язку з наявністю спору про право на проведення перевірки, до якої посадові особи контролюючого органу не були допущенні.
Відповідно до норм ст.256 КАС України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).
За допомогою Комп'ютерної бази «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що зазначена вище ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 р. у справі №804/695/18 набрала законної сили 24.01.2018 р.
Так, за допомогою Комп'ютерної бази «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що 23.01.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕТО" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 22.01.2018 року № 323-п про внесення змін до наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 29.06.2017 року № 3373-п.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 р. у справі №804/688/18 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі № 804/688/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕТО" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу № 323-п від 22.01.2018 року.
Відповідно до Комп'ютерної бази «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що станом на 23.04.2018 р. будь-яких процесальних рішень по справі №804/688/18 судом винесено не було.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому «на підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України, та зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених відповідним законом.
«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дій, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.
У відповідності до статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.
Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Арешт на майно платника податків може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом - п.94.10 ст.94 ПК України.
Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).
Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Також і відповідно до п.2 розділу ІУ наказу Міністерства Фінансів України від 14.07.2017р. №632, який набрав чинності з 15.09.2017р., обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.
У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.
Аналогічні норми встановлені і ст.283 Кодексу адміністративного судочинства України щодо особливостей провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів.
Згідно до п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків припиняється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.
Відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.
Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Відповідно до п. 94.19 ст. 94 ПК України 94.19. припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з: п.п. 94.19.1. відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим; 94.19.2. погашенням податкового боргу платника податків; п.п. 94.19.3. усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту; п.п. 94.19.4. ліквідацією платника податків, у тому числі внаслідок проведення процедури банкрутства; п.п. 94.19.5. наданням відповідному контролюючому органу третьою особою належних доказів про належність арештованого майна до об'єктів права власності цієї третьої особи; п.п. 94.19.6. скасуванням судом або контролюючим органом рішення керівника контролюючого органу (його заступника) про арешт; п.п. 94.19.7. прийняттям судом рішення про припинення адміністративного арешту; п.п. 94.19.8. пред'явленням платником податків дозволів (ліцензій) на провадження діяльності, а також документа, що підтверджує реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій, здійснену в установленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; п.п. 94.19.9. фактичним проведенням платником податків інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, у тому числі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.
Враховуючи викладене вище, здійснивши системний аналіз наведених норм чинного законодавства України та встановивши в судовому засіданні наведені вище обставини з підтвердженням їх відповідними письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, суд зазначає, що Податковий кодекс України містить імперативну вимогу про те, що обґрунтованість адміністративного арешту перевіряється судом протягом 96 годин з моменту його накладення рішенням керівника контролюючого органу (його заступника). Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дня за п.94.10 ст.94 ПК України.
При цьому, запровадження судової перевірки обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків вказує на необхідність контролю за діями контролюючого органу та захист прав платника податків від можливих зловживань з боку контролюючого органу, саме протягом 96 годин з моменту прийняття рішення про застосування адміністративного арешту, оскільки в силу п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України за відсутності судового рішення в подальшому, такий арешт припиняє свою дію та не порушує прав платника податків.
Таким чином, при встановленні обґрунтованості застосування адміністративного арешту на майно платника податків, перевірці передусім підлягає застосування адміністративного арешту саме в межах 96-ти годинного строку, та у випадку його пропуску арешт вважається припиненим.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «Вето» прийнято в.о. заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області 23.01.2018р., тоді як з даною позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту позивач звернувся - 20.02.2018 р., тобто з моменту застосування за вказаним рішенням адміністративного арешту майна ТОВ «Вето» - 23.01.2018 р. до моменту звернення до суду з даним позовом -20.02.2018 р.) уже сплинуло 96 годин, встановлених законом для його перевірки.
Щодо звернення 24.01.2018 р. 0 10.год. 35 хв. Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до суду з заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ «Вето», суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 р. було відмовлено у відкритті провадження за заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето".
При цьому, представником позивача не було надано суду доказів, які б свідчили про дотримання строків звернення з даним позовом, встановлених п.94.10 ст.94 ПК України, а також з урахуванням того, що позивач наділений правом на звернення до суду з адміністративним позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна у загальному порядку та у строки, визначені ст.283 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, судом враховується, що при зверненні до суду з відповідним позовом у загальному порядку передбачено дотримання строків звернення з даною позовною заявою, встановлених ст.283 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду та необхідність перевірки обґрунтованості такого арешту саме протягом 96 годин після застосування такого арешту за відповідним рішенням керівника контролюючого органу (його заступника).
Відтак, з урахуванням того, що застосування адміністративного арешту майна відповідача за рішенням керівника контролюючого органу (його заступника) відбулося 23.01.2018 р., а позов до суду про підтвердження обґрунтованості такого арешту поданий позивачем 20.02.2018 р., тобто зі спливом 96 годин, встановлених законом для такої перевірки, суд приходить до висновку, що арешт майна відповідача є припиненим відповідно до вимог п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України, у зв'язку з чим у адміністративного суду відсутні правові підстави для перевірки обґрунтованості рішення від 23.01.2018 р. за яким застосовано адміністративний арешт майна ТОВ «Вето».
За змістом ч.4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відповідно до платіжного доручення №150 від 24.01.2018 року за подання даної позовної заяви у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето", позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн., 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Враховуючи відмову в задоволенні позовної заяви Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Вето", та зважаючи на ч.2 ст.139 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн., 00 коп.).
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 26.04.2018 р.

Суддя Є.О. Жукова