Справа № 806/1637/18
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Житомир справа № 806/1637/18

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання передати в оренду земельну ділянку,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо не розгляду клопотання від 27.02.2018, зобов'язати відповідача розглянути клопотання та передати в оренду земельну ділянку за кадастровим №:05:000:1001 площею 10,0981 га для сінокосіння на 49 років земельну ділянку, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області.

В обгрунтування зазначає, що його клопотання від 27.02.2018 не розглянуто, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, чим порушені його права. Вказує, що згідно із повідомлень Брусилівської районної державної адміністрації та відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вказана земельна ділянка в оренді не перебуває. Вказує, що відповідач вказане клопотання не розглянув, рішення не прийняв, що є порушенням вимог ст.122,123,124 Земельного Кодексу України. Тому звернувся до суду та просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути клопотання та передати земельну ділянку в оренду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2018 відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області 17.04.2018 звернулось до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі № 806/1637/18 до вирішення справи по суті №806/1646/18.

У зв"язку з таким клопотанням, ухвалою від 21.04.2018 справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.05.2018.

10.05.2018 позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог, у якій просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо не передачі земельну ділянку в оренду за клопотанням від 27.02.2018 та зобов"язати передати в оренду земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 площею 10,0981 га для сінокосіння терміном на 49 років, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області Крім того, просить стягнути на його користь судові витрати у розмірі 2978,40 грн.

В обґрунтування зазначає, що йому протиправно у листі від 30.03.2018 відмовлено у задоволенні клопотання про передачу земельної ділянки в оренду з кадастровим номером НОМЕР_2 для сінокосіння та не зазначено жодних юридичних підстав за якими його клопотання не підлягає задоволенню. Вказує, що земельні ділянки вважаються сформованими з моменту присвоєння кадастрового номера. Кадастровий номер бажаної ним земельної ділянки НОМЕР_2 зареєстрований в Державному земельному кадастрі, він не скасований та є чинний. Тому, у нього відсутні підстави виготовляти повторно проект землеустрою на зазначену земельну ділянку.

15.05.2018 позивач до суду прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Згідно поданого письмового відзиву просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Свою позицію він обґрунтовує тим, що вказане клопотання позивача від 27.02.2018 розглянуто. Позивачу відмовлено в передачі вказаної земельної ділянки в оренду, про що його письмово повідомлено листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30.03.2018 № Г-11816/0-1767/0/22-18. Причиною відмови стало те, що проект землеустрою на передачу вказаної земельної ділянки в оренду позивачем не розроблявся. Також у відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що посилання відповідача на те, що земельна ділянка має кадастровий номер, а отже і є проект землеустрою не відповідають дійсності, так як кадастровий номер спірної земельної ділянки був присвоєний у зв'язку із інвентаризацією земельних ділянок Брусилівського району, тобто розроблялась технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель. Окрім того, на думку відповідача передача земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності в оренду здійснюється проведення земельних торгів.

У відповідності до ч.1,9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства, суд вважає за можливе справу розглянути у порядку письмового провадження, без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач 02.03.2018 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 10,0981 га за кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області.

З матеріалів справи слідує, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 30.03.2018 № Г-1731/0-1762/0/22-18 відмовило в задоволенні клопотання. Відмова мотивована тим, що відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Відповідно до листа відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.03.2018 № 12/309-18-0.22, вказаний у клопотанні проект землеустрою у відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області не перебуває. У зв'язку з відсутністю проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовило позивачу в задоволенні клопотання.

Позивач вважає, що йому неправомірно відмовлено у передачі земельної ділянки в оренду згідно клопотання від 27.02.2018

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності в користування, в тому числі на умовах оренди, громадянам регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами ч. 2 та 3 ст. 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення, окрім іншого, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), такі землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для сінокосіння та випасання худоби.

В розумінні вимог ст. 93 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, в тому числі на умовах оренди, врегульовано правовими нормами ст. 123 та 124 цього ж Кодексу.

Відповідно до ст.124 Земельного кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. (ч.4 ст.122 Земельного кодексу)

Встановлено, що позивач 02.03.2018 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 10,0981 га за кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області.

В клопотанні позивач також зазначив, що проект землеустрою зазначеної ділянки знаходиться в Брусилівському районному відділі Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, а також додав до клопотання копію паспорту, копію ідентифікаційного коду та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.(а.с.8)

За результатами розгляду клопотання, відповідач листом від 30.03.2018 № Г-1731/0-1762/0/22-18 відмовив в задоволенні клопотання у зв"язку з відсутністю проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки. Крім того вказав, що відповідно до листа відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.03.2018 № 12/309-18-0.22, вказаний у клопотанні проект землеустрою у відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області не перебуває.

Отже, як стверджує у відзиві представник відповідача підставою для відмови у наданні в оренду земельної ділянки слугувала відсутність розробленого проекту землеустрою щодо відведення вказаної ділянки саме в оренду ОСОБА_1 строком на 49 років.

При цьому, у первісній позовній заяві позивач стверджує, що проект землеустрою на вказану земельну ділянку кадастровим номером НОМЕР_2 розроблений та знаходиться у Відділі в Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, тому відсутні підстави для виготовлення нового проекту.

Суд не приймає до уваги такі доводи позивача, з огляду на наступне.

Передача в оренду зазначених земельних ділянок громадянам, юридичним особам здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу України.

Як зазначено в ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. (ч. 3 ст. 123)

За приписами ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, до яких відноситься відповідач, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування .

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч. 10 ст. 123 Земельного кодексу України).

При цьому, за приписами ст. 1 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 25 цього ж Закону види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом. Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

До видів документації із землеустрою, окрім іншого відносяться: г) проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); к) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель. В розумінні вимог ст. 26 цього ж Закону органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі є самостійними замовниками відповідної документації із землеустрою.

Таким чином, технічна документація із землеустрою розробляється щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та щодо інвентаризації земель. Для відведення земельних ділянок та приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій розробляються проекти землеустрою.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що прийняттю рішення про передачу земельної ділянки в оренду конкретній особі передує стадія розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, за отриманням на дозволу на виготовлення кого необхідно звернутися з відповідною заявою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

При цьому, для кожної конкретної мети використання земельної ділянки, розробляється відповідний вид документації. Тобто, для відведення земельної ділянки має виготовлятися саме проект землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду.

Водночас, докази того, що позивачем розроблявся проект землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки в оренду, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області, площею 10,0981 га, чи докази звернення з відповідною заявою для його отримання, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до листа відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.03.2018 № 12/309-18-0.22, вказаний у клопотанні ОСОБА_1 проект землеустрою у відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області не перебуває .

Надані позивачем інформаційна довідка із Державного реєстру речових прав та лист Брусилівської районної державної адміністрації від 19.12.2017 №02-44/45 підтверджують лише те, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2 не передана в оренду. Даних про розроблення проекту землеустрою щодо передачі вказаної земельної ділянки в оренду позивачу вони не містять.

Що стосується доводів позивача, що оскільки кадастровий номер земельної ділянки присвоєний та зареєстрований в Державному земельному кадастрі, отже відсутні підстави розробляти проект землеустрою, а земельна ділянка є об"єктом цивільних прав.

Так, дійсно згідно ст. 79-1 Земельного кодексу України регульовано порядок формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав.

Разом з тим, суд звертає увагу, що вказана норма міститься в Главі 14 Розділ III Земельного кодексу України, якою визначено регулювання питань права на землю, зокрема право власності.

Отже, правовими нормами Глави 14 Розділу ІІІ Земельного кодексу України врегулюванні питання права власності на землю за відповідними су"єктами.

Натомість питання набуття права на землю громадянами та юридичними особами врегульовані в Главі 19 Розділу IV Земельного кодексу.

Так, згідно ч.1 ст.123 Земельного Кодексу надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

В контексті наведеного суд відмічає, що відсутня необхідність складення документації із землеустрою при наданні у користування земельної ділянки за наявності таких умов, а саме: без зміни її меж та цільового призначення, земельна ділянка має бути зареєстрована в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та має бути зареєстроване право власності на неї у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім того, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. (ч.4 ст.124 Кодексу).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що передача земельної ділянки у користування без складання проекту землеустрою, в т.ч. на правах оренди допускається, зокрема, за наявності зареєстрованого у встановленому порядку права власності на цю земельну ділянку.

Разом з тим, згідно наданої позивачем інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 ні за ким не зареєстроване. Отже, доводи позивача про відсутність підстав розробляти проект землеустрою на бажану ним земельну ділянку в оренду є безпідставними, оскільки обов"язок виготовляти такий проект відсутній лише у вищезазначених випадках, які у даній ситуації відсутні.

На думку суду, вказана позиція позивача зумовлена виключно помилковим трактуванням ним норм чинного законодавства.

Таким чином, для отримання в оренду земельної ділянки для сінокосіння, позивачу необхідно пройти загальну процедуру розроблення, погодження та затвердження проекту землеустрою за правилами ст.123,124 Земельного Кодексу.

Враховуючи викладене, відсутність проекту землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_1 спірної земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 виключає можливість прийняття відповідачем рішення про передачу такої земельної ділянки в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, а отже і в суду на даний час відсутні підстави зобов"язувати відповідача надавати позивачу вказану земельну ділянку в оренду, з огляду на те, що ним жодні дії спрямовані для її отримання у порядку, встановленому Земельним Кодексом, не були вчинені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач в ході розгляду справи довів правомірність своїх дій.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, а тому відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246,371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул.Довженка, 45, м.Житомир, 10002, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язанн передати в оренду земельну ділянку, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.В. Капинос