Справа № 826/7707/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2018 року № 826/7707/17

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до EXTRAMAX TRADE LLP про подовження дії спеціальної санкції,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (далі – позивач, Мінекономрозвитку) з позовною заявою до іноземного суб’єкта зовнішньоекономічної діяльності EXTRAMAX TRADE LLP (далі – відповідач), у якій просить суд продовжити дію спеціальної санкції – тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземного суб'єкта господарської діяльності, яка застосована наказом Мінекономрозвитку від 29.09.2016 № 1651 до EXTRAMAX TRADE LLP на термін до усунення порушення статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземної валюті" або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем в порушення вимог законодавства не усунуто порушення вимог ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР (надалі - Закон №185/94-ВР), а тому є необхідним продовження дії застосованої на цій підставі санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та судового розгляду справи. Письмових пояснень щодо суті спору суду не надав.

Так, у судовому засіданні судом встановлено, що позивачем пред'явлено позовні вимоги, які згідно ч. 6 ст. 12 КАС України належить до справ незначної складності та у відповідності до ч. 1 ст. 257 КАС України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи зазначені обставини, судом у судовому засіданні було ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017 р. №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фактичні обставини справи свідчать, що листом ДФС України від 02.08.2016 року №13282/5/99-99-14-06-16 звернулось з поданням до Міністерства економічного розвитку і торгівлі щодо застосування до Відповідача спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності до іноземного суб’єкта господарської діяльності.

Позивач, керуючись положеннями ст. 37 Закону №959-XII, вважає за доцільне продовжити дію спеціальної санкції, застосованої до Відповідача у судовому порядку.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин, за порушення цього або пов’язаних з ним законів України до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб’єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції: накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб’єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб’єктами господарської діяльності своїх обов’язків згідно з цим або пов’язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України; застосування до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб’єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб’єктами цього Закону та/або пов’язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій; тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов’язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду.

Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб’єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Згідно з п. 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №459, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Як підтверджують матеріали справи, до Відповідача застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України на підставі подання ДФС України від 02.08.2016 року №13282/5/99-99-14-06-16.

Згідно з поданням ДФС України на підставі повідомлень ПАТ «КРЕДОБАНК» від 08.04.2016 № 52-3801/16, від 06.05.2016 № 52-4779/16 та від 08.06.2016 № 52- 5951/16 ТОВ «РОССТАНЬ» допущено порушення вимог валютного законодавства України перед його іноземним партнером - іноземним суб'єктом господарської діяльності " EXTRAMAX TRADE LLP " (Англія), за наявність простроченої заборгованості у сумі 6 722,42 тис. доларів США за експортними операціями. Інформація щодо погашення зазначеної заборгованості в органах ДФС відсутня.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземної валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, іде не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації") продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземної валюті" Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановами Національного банку України установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статті 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно ч.ч. 6-8 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов’язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб’єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб’єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.

Подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду.

Для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики на підставі інформації ініціатора застосування даної санкції звертається з позовною заявою до суду.

Відповідно до абз. 2 п. 4.9 Положення про порядок застосування до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб’єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року №52, на підставі отриманих матеріалів (у разі, якщо допущені порушення законодавства України не усунуто й виникає доцільність подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності) відділ контролю за зовнішньоекономічною діяльністю разом із відділом правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності та/або відділом правового захисту інтересів Міністерства в судових та інших органах готують відповідну позовну заяву до суду.

Мінекономрозвитку листом від 26.12.2016 № 4102-11/41770-03 звернулося до ДФС України щодо розгляду питання доцільності подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України до іноземного суб'єкта господарської діяльності " EXTRAMAX TRADE LLP".

ДФС України надіслала у відповідь лист від 02.02.2017 № 1472/5/99-99-14-06- 16 (вх. Мінекономрозвитку від 07.02.2017 № 03/8260-17), у якому зазначається, що порушення законодавчо встановлених строків розрахунків не усунуто. Відсутні відомості щодо погашення простроченої дебіторської заборгованості.

Станом на день вирішення спору доказів усунення порушень вимог ст. 1 Закону №185/94-ВР Відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону №959-XII, при прийнятті рішення щодо подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суд зазначає термін, на який подовжено дію цієї санкції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземного суб'єкта господарської діяльності, яка застосована наказом Мінекономрозвитку від 29.09.2016 № 1651 до EXTRAMAX TRADE LLP на термін до усунення порушення статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземної валюті" або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищезазначені факти, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 72-78, 79, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Міністерства економічного розвитку і торгівлі України задовольнити повністю.

2. Подовжити дію спеціальної санкції – тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземного суб'єкта господарської діяльності, яка застосована наказом Мінекономрозвитку від 29.09.2016 № 1651 до EXTRAMAX TRADE LLP на термін до усунення порушення статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземної валюті" або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.А. Качур