Справа № 817/1337/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/1337/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря Баліцької Т.М.,

представників позивача: Буткевич О.В., ОСОБА_3

представника відповідача: Верещук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "29" листопада 2017 р. у справі за позовом Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправними припису, постанови , -

суддя в 1-й інстанції - Зозуля Д.П.,

час ухвалення постанови 09:30 год

місце ухвалення постанови м.Рівне,

дата складання повного тексту постанови не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Рівненське лісове господарство" (далі - позивач, ДП "Рівненське лісове господарство") звернулося до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просило суд визнати протиправним припис Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області від 21.08.2017 та постанову про накладення адміністративного стягнення на Головного лісничого Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" ОСОБА_3 № 0000128 від 01.09.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадовими особами відповідача безпідставно складено припис, яким зобов'язано позивача звільнити самовільно зайняті земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення. Також, необґрунтовано складено постанову про накладення адміністративного штрафу на головного лісничого. Позивач вважає вказані висновки безпідставними, так як проведення суцільної санітарної рубки - не можна кваліфікувати як самовільне заняття земельних ділянок, оскільки, на вказаних землях проводилася лісогосподарська діяльність.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 року Позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області від 21.08.2017.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення на Головного лісничого Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" ОСОБА_3 № 0000128 від 01.09.2017.

Присуджено на користь позивача Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області судовий збір у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області звернулося до суду із апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що у позивача на даний час відсутнє рішення органу виконавчої влади про надання у користування земельної ділянки, а наявне лише розпорядження Рівненської райдержадміністрації від 22.08.2003 року № 644 "Про надання дозволу на складання технічної документації по передачі земель лісового фонду в постійне користування та оренду для ведення лісового господарства". Крім того, зазначає, що право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, зважаючи на те, що у позивача відсутнє рішення відповідного органу державної влади щодо надання земельної ділянки у постійне користування він не може вважатися постійним лісокористувачем.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді по справі, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги в порядку ст.308 КАС України, встановила наступне.

Відповідно до вимог ст.6 та ст.10 Закону України "Про державний контроль за виконання та охороною земель", наказу від 21.08.2017 року № 283 та листа від 19.08.2017 року № 6061/39/116/02-2017 Управління захисту економіки в Рівненській області Національної поліції України, посадовими особами Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення, які розташовані на території Заборольської сільської ради Рівненського району (ДП "Рівненське лісове господарство").

За результатами перевірки ДП "Рівненське лісове господарство" складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.08.2017 року № 198. У даному Акті зазначено, що обласним управлінням лісового і мисливського господарства було безпідставно включено земельні ділянки площею 36,1595 га до земель лісогосподарського призначення на території Заборольської сільської ради Рівненського району, на яких проводилися лісогосподарські заходи ДП "Рівненський лісгосп" (згідно обов'язків постійного користувача), а також те, що було проведено суцільні санітарні рубки загальною площею 0,5 га на даних землях, а фактично дані земельні ділянки перебувають у землях запасу лісогосподарського призначення державної власності.

Даними діями заподіяно шкоду, земельним ресурсам, внаслідок самовільного зайняття площею 0,5 га вищезазначених лісових земельних ділянок, що є порушенням вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України (а.с.9-10).

На підставі вказаних висновків, 21.08.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області застосовано припис до відповідача, яким приписано звільнити самовільно зайняті земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення, загальною площею 0,5 га. на території Заборольської сільської ради Рівненського району, та привести в стан, придатний для використання за цільовим призначенням (а.с.11).

На підставі виявлених порушень ст.125, ст.126 Земельного кодексу України, 31.08.2017 року посадовими особами відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за № 0000128 на головного лісничого ДП "Рівненське лісове господарство" ОСОБА_3 В поясненнях до протоколу він зазначив, що діяв у відповідності до Розділу VIII п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (а.с.12).

Крім того, посадовими особами відповідача прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.09.2017 року за № 0000128 на головного лісничого ДП "Рівненське лісове господарство" ОСОБА_3, за заподіяння матеріальної шкоди земельним ресурсам, внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок(а.с.13).

Не погоджуючись із прийнятим приписом від 21.08.2017 року та постановою про накладення адміністративного стягнення від 01.09.2017 року за № 0000128, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку спірним правовідносинам, прийшов до висновку, що позивачем, шляхом проведення суцільних санітарних рубок на земельних ділянках, не здійснювалися дії щодо самовільного зайняття земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення, а вчинялися дії, які відповідно до закону є правомірними. Вчинення позивачем інших дій, крім санітарної рубки, які б свідчили про фактичне використання земельної ділянки відповідачем не встановлено.

Колегія суддів, перевіряючи висновки суду першої інстанції в межах апеляційного провадження виходить із наступних міркувань.

У відповідності до ч.1,2 ст.55 Земельного кодексу України (в редакції станом на час прийняття оспорюваного рішення) до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Згідно з ч.1 ст.56 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Відповідно до ч.1,2 ст.57 ЗК України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Згідно з ч.1,2 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Таким чином, землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, на які поширюється особливий режим щодо використання, надання у користування та передачі у власність.

При цьому за приписами ст.3 ЗК України земельні відносини, що виникають при використанні лісів регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Водночас у ч.2 ст.5 Лісового кодексу України (в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення) передбачено, що віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Відтак застосування норм земельного та лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення має базуватися на пріоритетності норм земельного законодавства перед нормами лісового законодавства, а не навпаки.

Оскільки земельна ділянка й права на неї на землях лісогосподарського призначення є об'єктом земельних правовідносин, то суб'єктний склад і зміст таких правовідносин мають визначатися згідно з нормами земельного законодавства в поєднанні з нормами лісового законодавства в частині використання та охорони лісового фонду.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 27.01.2015 року по справі № 21-570а14.

Згідно зі статтею 7 ЛК ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу.

Відповідно до статті 8 ЛК у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій згідно із законом.

Відповідно до ст.11 ЛК України право комунальної власності на ліси набувається при розмежуванні в установленому законом порядку земель державної і комунальної власності, а також шляхом передачі земельних ділянок з державної власності в комунальну та з інших підстав, не заборонених законом.

Згідно зі ст. 16 ЛК України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

За приписами ст.17 ЛК України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

У постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища.

Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Отже, з системного аналізу вказаних норм випливає, що право комунальної власності на ліси набувається при розмежуванні в установленому порядку земель державної і комунальної власності або передачі земельних ділянок у державну і комунальну власність.

При цьому, ліси на землях державної власності надаються у постійне користування спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, а ліси на землях комунальної власності надаються у постійне користування спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам.

Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статті 63 ЛК полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК).

Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв'язок їх використання із лісокористуванням.

Планування використання земель лісогосподарського призначення здійснюється головним чином у формі лісовпорядкування, яке, зокрема, передбачає складання проектів організації і розвитку лісового господарства та здійснення авторського нагляду за їх виконанням (пункт 13 статті 46 ЛК).

Паралельно із земельним кадастром здійснюється облік лісів та ведеться органами лісового господарства державний лісовий кадастр на основі державного земельного кадастру (частина друга статті 49 ЛК). Державний лісовий кадастр включає: облік якісного і кількісного стану лісового фонду України; поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; грошову оцінку лісів (у необхідних випадках); інші показники (стаття 51 ЛК).

За статтею 48 ЛК в матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об'єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об'єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов'язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Згідно з нормами статей 181-184, 202-204 ЗК, законів України від 7 липня 2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» та від 22 травня 2003 року № 858-IV «Про землеустрій» дані державного земельного кадастру - це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, які ґрунтуються на підставі землевпорядної документації.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень ЛК до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування.

Отже, системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 Прикінцевих положень ЛК.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 27.01.2015 року по справі № 21-570а14.

Так, з аналізу матеріалів справи та Лісовпорядкування 2004 року (а.с. 21-24), відповідно до норм Лісового кодексу України судом встановлено, що позивач - ДП "Рівненське лісове господарство" є постійним лісокористувачем земельних ділянок загальною площею 0,5 га на території Заборольської сільської ради.

Як вбачається із матеріалів справи, ДП «Рівненське лісове господарство» є спеціалізованим державним лісогосподарським підприємством.

Відповідно до рішення Рівненської районної ради від 18.04.2003 року № 82 "Про хід реформування в агропромисловому комплексі району та використання лісових ресурсів ставків та водойм", вирішено рекомендувати сільським радам розглянути протягом квітня-травня 2003 року на сесіях та підготувати матеріали про передачу лісів Рівненському держлісгоспу, в тому числі по Заборольській сільській раді - 55 га (а.с.79-80).

Так, рішенням Заборольської сільської ради від 20.04.2003 року № 54 погоджено передачу земель лісового фонду загальною площею 57,2 га Рівненському державному лісогосподарському об'єднанню "Рівнеліс" (а.с. 81).

А тому, на ім'я директора Рівненського державного лісогосподарського об'єднання "Рівнеліс" надіслано лист з проханням прийняти до складу Держлісфонду 57,2 га лісів (а.с.82).

15.05.2003 року розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації "Про створення районної комісії по попередній прийомці-передачі земельних ділянок лісового фонду" № 349, затверджено склад районної комісії по попередній прийомці - передачі земельних ділянок лісового фонду, намічених для передачі в постійне користування із земель запасу Рівненському державному лісогосподарському об'єднанню "Рівнеліс" (а.с.83).

На виконання вказаного розпорядження утворено склад районної комісії по попередній прийомці - передачі земельних ділянок лісового фонду (а.с.84).

Відповідно до наказу генерального директора Рівненського державного лісогосподарського об"єднання "Рівнеліс" від 02.06.2003 року № 68 зобов'язано директора Рівненського держлісгоспа в строк до 15.06.2003 року прийняти до складу держлісгоспу лісові землі сільськогосподарських підприємств Рівненського району(а.с.85).

Крім того, актом обстеження від 08.07.2003 року, проведено обстеження лісових насаджень, загальною площею 57,2 га на предмет попереднього погодження передачі їх у склад Державного лісового фонду Рівненського держлісгоспу, загальний стан лісових насаджень - задовільний. В тому, числі суд звертає увагу, що до складу комісії входив спеціаліст - землевпорядник (а.с.86).

Так, п.1 та п.3 розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 22.08.2003 року № 644 "Про надання дозволу на складання технічної документації по передачі земель лісового фонду в постійне користування та оренду для введення лісового господарства", були затверджені матеріали по попередньому прийому-передачі земельних ділянок лісового фонду, намічених для передачі в постійне користування із земель запасу Заборольської сільської ради Рівненському держлісгоспу державного лісогосподарського об'єднання "Рівнеліс", та надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в постійне користування згідно з додатком (далі - розпорядження від 22.08.2003 року № 644) (а.с.25).

Поміж тим, відповідно до п.5 розпорядження від 22.08.2003 року № 644 зазначено, що Рівненському держлісгоспу Рівненського державного лісогосподарського об'єднання "Рівнеліс" необхідно забезпечити охорону лісу від самовільних рубок і пожеж та проведення інших лісогосподарських заходів (згідно обов'язків постійного лісокористувача) до отримання державних актів на право постійного користування землею.

Відповідно до додатка, а саме експлікації земель, що передаються у постійне користування Рівненському держлісгоспу Рівненського державного лісогосподарського об'єднання "Рівнеліс" на території Заборольської сільської ради, площа становить 57,2 га.

Розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації від 12.07.2005 року № 292 "Про внесено змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 22.08.2003 року № 644, внесено зміни до п.3 розпорядження від 22.08.2003 року № 644 "Про надання дозволу на складання технічної документації по передачі земель лісового фонду в постійне користування та оренду для ведення лісового господарства у зв'язку із зміною назви Рівненського держлісгоспу Рівненського державного лісогосподарського об'єднання "Рівнеліс" та надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в постійне користування ДП "Рівненське лісове господарство" для ведення лісового господарства згідно з додатком (а.с.26).

Рішенням Заборольської сільської ради від 12.01.2007 року № 280 погоджено відведення ДП "Рівненське лісове господарство" в постійне користування п'яти земельних ділянок для введення лісового господарства за рахунок земель лісового фонду Заборольської сільської ради (а.с.88).

З метою виконання приписів ст.19 Лісового кодексу України, відповідно до акту лісопатологічного обстеження насаджень ДП "Рівненський лісгосп" від 23.09.2016 року, який вимагав суцільної санітарної рубки, на підставі дозволу Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства від 27.09.2016 року № 03-1160 та лісорубного квитка від 27.09.2016 року Серії 02 ЛКБ 456766, на праві постійного лісокористування відповідно до Лісовпорядкування 2004 року, працівниками ДП "Рівненське лісове господарство" було проведено суцільну санітарну рубку по Любомирському лісництву, в тому числі і на земельній ділянці загальною площею 0,5 га на території Заборольської сільської ради (а.с.14, 15).

Таким чином, судом встановлено, що ДП "Рівненське лісове господарство" як лісокористувачем, відповідно до вимог Лісового кодексу України, було вчинено правомірні дії (санітарну рубку) на земельній ділянці за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду). Тобто, вказані дії, щодо використання земельної ділянки, не відповідають поняттю "самовільне зайняття земельної ділянки" зазначеному у ст.1 Закону від 19.06.2003 року № 963.

Крім того, суд звертає увагу, що п.5 розпорядження від 22.08.2003 року № 644, на позивача покладено обов'язок щодо забезпечення охорони лісу від самовільних рубок і пожеж та проведення інших лісогосподарських заходів (згідно обов'язків постійного лісокористувача) до отримання державних актів на право постійного користування землею.

Тобто, позивачем як постійним лісокористувачем відповідно до Лісового кодексу України та зазначеного розпорядження вчинялися дії щодо проведення суцільної санітарної рубки на земельних ділянках, та на підставі лісорубного квитка, дозволу Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства, а тому вказані дії є правомірними.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з аналізу терміну "самовільне зайняття земельної ділянки", долучених доказів до матеріалів справи, судом не вважається, що позивачем, шляхом проведення суцільної санітарної рубки на землях, самовільно зайнято земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення, загальною площею 0,5 га на території Заборольської сільської ради Рівненського району.

Крім того, відповідно до п.5 акту службової перевірки від 27.10.2017 року, де зафіксовано те, що комісія дійшла висновку, що ділянка не може вважатися самовільно зайнятою, оскільки включена до складу земель лісогосподарського призначення ДП "Рівненський лісгосп" відповідно до діючого на момент надання земельного законодавства (а.с.73-77).

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "29" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "15" травня 2018 р.