Справа № 821/380/18
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/380/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Рябчич А.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Оперчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

26 лютого 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.), фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме:

стосовно ОСОБА_3:

- №48183-13 про сплату 80227,16 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, що є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2016 рік стосовно виробничих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1

- №48184-13 про сплату 70911,96 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, що є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2015 рік стосовно виробничих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1

стосовно ОСОБА_4:

- №48187-13 про сплату 65451,67 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, що є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2015 рік стосовно виробничих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2

- №48186-13 про сплату 5599,15 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, що є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2015 рік стосовно виробничих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_3

- №48176-13 про сплату 74049,59 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, що є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2016 рік стосовно виробничих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1

- №48177-13 про сплату 6334,67 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, що є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2016 рік стосовно виробничих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_4

Ухвалою суду 28 лютого 2018 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 12 березня 2018 року позивач недоліки адміністративного позову усунув.

14 березня 2018 року ухвалою суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

В судовому засіданні 03 квітня 2018 року замінено неналежного позивача - фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 на належного - ОСОБА_4.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивачі зазначили, що 08 грудня 2017 року та 12 грудня 2017 року відповідачем винесено спірні податкові повідомлення-рішення. Представником позивачів до податкового органу надавались копії правовстановлюючих документів та технічних планів на об'єкти нерухомості, які розташовані за адресами: АДРЕСА_5, які є об'єктами промисловості. Відповідно до ст.266 ПК України будівлі промисловості не є об'єктами оподаткування податком на нерухомість. Відповідно до документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, останнє має виробниче призначення (виробничі цехи зі складами, майстерні, операторські тощо), а тому воно не підлягає оподаткування в якості нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки. Все це, на думку позивачів, є підставами для задоволення позовних вимог та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач 02 квітня 2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. Згідно даних АІС «Податковий блок» у власності ОСОБА_4 знаходяться нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 5373,7 кв. м., сума до сплати за 2015 рік становить 65451,67 грн; сума до сплати за 2016 рік становить 74049,59 грн. Також у власності ОСОБА_4 знаходяться нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_6, загальною площею 459,7 кв.м., сума до сплати за 2015 рік становить 5599,15 грн; сума до сплати за 2016 рік становить 6334,67 грн. Згідно даних АІС «Податковий блок» у власності ОСОБА_3 знаходяться нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 5822 кв.м., сума до сплати за 2015 рік становить 70911,96 грн; сума до сплати за 2016 рік становить 80227,16 грн. Відповідач не вважає об'єкти нерухомості позивачів промисловими будівлями, а тому вважає, що останні повинні сплатити визначену податковими повідомленнями-рішеннями суму грошових зобов'язань. З наведеного відповідач робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 14 травня 2018 року замінено неналежного відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на належного - Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши надані документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Стосовно нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2

01 лютого 2001 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна ФОП ОСОБА_4 придбав у ВАТ «Херсонводстрой» столову на 50 місць, площею 459,7 кв.м., будівлю складу та земельну ділянку площею 0,34 га за адресою АДРЕСА_2

16 серпня 2002 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна ФОП ОСОБА_4 придбав у ВАТ «Херсонводстрой» столярну майстерню загальною площею 1929 кв.м. за адресою АДРЕСА_2

13 квітня 2005 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна ФОП ОСОБА_4 придбав у ВАТ «Херсонводстрой» нежитлові будівлі: склад цементу, зварювальний цех, підвал, заправну станцію, бетонний вузол, каналізацію за адресою АДРЕСА_2

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 26 липня 2005 року в справі №13/230-ПН-05 визнано за приватним підприємцем ОСОБА_5 право власності на незавершене будівництво двоповерхової будівлі з мансардним поверхом, що знаходяться за адресоюАДРЕСА_7Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсон від 25 квітня 2006 року в справі №2-1734/06 визнано за ОСОБА_3 право власності на частину нежитлових будівель із комплексу за адресою АДРЕСА_8 на підставі договору поділу майна подружжя, яке складається зі службово-побутового корпусу загальною площею 1134,1 кв.м., прохідної площею 12,0 кв.м., навісу площею 46,1 кв.м., диспетчерського пункту, ремонтно-механічної майстерні загальною площею 966,1 кв.м. гаража площею 688,0 кв.м., гаража площею 152,7 кв.м., зварного цеху площею 68,4 кв.м., складу площею 669,5 кв.м., вагової площею 128,7 кв.м., котельної площею 75,6 кв.м., навісу площею 555,5 кв.м., складу площею 164,1 кв.м., складу площею 154 кв.м., складу площею 9,7 кв.м., маслозбірника площею 1,2 кв.м., трансформаторної підстанції площею 67,1 кв.м., операторської площею 11,9 кв.м., оглядової ями, розчинно-бетонного вузла, полігону залізобетонних виробів, комплексу споруд паливно-мастильних матеріалів, майданчику для механізмів та матеріалів, площадки, пожежного водоймища, водонапірної башти, скважини, дороги, мостіння.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсон від 12 травня 2010 року в справі №2-1662/10 визнано за ПП ОСОБА_4 право власності на наступне нерухоме майно: виробничий цех загальною площею 455,6 кв.м., столову, виробничий цех площею 452,6 кв.м., котельну площею 68,9 кв.м., навіси, компресорну, майстерню технологічного обладнання, що розташовані за адресою: АДРЕСА_8. Цим же рішенням за ПП ОСОБА_3 визнано право власності на наступне нерухоме майно: підвал площею 371,7 кв.м., збільшення загальної площі службово-побутового корпусу на 27,8 кв.м., будівлю цеху зі складом загальною площею 189,9 кв.м., адміністративну будівлю площею 195 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_8.

Стосовно нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4

Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсон від 29 серпня 2005 року в справі №2-2480/2005р визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_9, та в цілому складається з двоповерхового будинку виробничого призначення (цех по виготовленню заморожених напівфабрикатів) загальною площею 337,3 кв.м. та адміністративної будівлі (в яку входить адміністративна будівля, адміністративна прибудова та сіни) загальною площею 48,1 кв.м., гараж площею 19,2 кв.м., літня кухня площею 14,8 кв.м., ворота, огорожа, калитка. Кожному з власників належить ? частина нежитлових будівель виробничого призначення відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9123010 від 30.11.2005 року.

20 грудня 2005 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_6 продав ОСОБА_4 належну продавцю ? частину нежитлових будівель виробничого призначення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_10.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсон від 23 лютого 2006 року в справі №2-801/06 визнано за ОСОБА_4 право власності на цех по виготовленню піци загальною площею 194 кв.м. з господарськими прибудовами, двоповерховий магазин з мансардою загальною площею 290,9 кв.м. з господарськими прибудовами, навіс, склади, що розташовані за адресою: АДРЕСА_11

Відповідач при визначенні позивачам грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості не взяв до уваги того, що об'єкти нерухомості є будівлями промислового призначення.

Позивачі вважають, що податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, оскільки вони винесені без урахування пп.266.2.2. п.266.2 ст.266 ПК України.

Вирішуючи спір суд зазначає, що з 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст. 265 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Підпунктом 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України встановлено, що база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з пп. 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об'єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об'єкт.

У відповідності пп. 14.1.129 прим. 1 п. 14.1 ст. 14 ПК України у нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі офісні (будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей), будівлі промислові та склади.

Підпунктом "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, визначено перелік об'єктів нерухомості, які не є об'єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

В свою чергу, ПК України не містить тлумачення терміну "будівлі промисловості", що використовуються в пп. "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України. Не наведено такого тлумачення і іншими нормативними актами, що діють в Україні.

Разом з тим, Національним класифікатором України ДК 009:2010, затвердженим наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010 N 530 (далі - ДК 009:2010), встановлено, що економічна діяльність-процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B "Добувна промисловість та розроблення кар'єрів", C "Переробна промисловість", D "Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря", E "Водопостачання; каналізація, поводження з відходами" та F "Будівництво".

Тобто, в цілях застосування норм пункту 266.2.2 статті 266.2 ПК України промисловими вважаються підприємства, які відповідно до ДК 009:2010 належать до вищезазначених секцій.

Водночас, термін промислове підприємство охоплює всі підприємства, які належать до таких галузей економічної діяльності: добувна промисловість, переробна промисловість, будівництво, електроенергія, газ, водопостачання і санітарне обслуговування, транспорт, склади і служби зв'язку (ст. 1 Конвенції про допомогу у випадках виробничого травматизму від 08.07.64 року N 121).

При цьому, визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об'єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Так, Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 року N 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб'єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об'єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

До групи "Будівлі промисловості та склади" (код 125) належать будівлі промислового призначення, наприклад фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо.

З метою застосування норм підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266.2 ПК України, при визначенні промислових підприємств необхідно дотримуватись вимог Національного класифікатора України ДК 009:2010 та Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Нерухоме майно по АДРЕСА_2 є цехами по виготовленні морожених напівфабрикатів та по виготовленню піци, з відповідними будівлями та спорудами.

Нерухоме майно по АДРЕСА_5 є комплексом промислових будівель, серед яких ремонтно-механічна майстерня, службово-побутове приміщення, оглядова яма та інші будівлі відповідної інфраструктури.

Статус нерухомого майна та його приналежність до будівель промисловості відображено у правовстановлюючих документах, а також в рішеннях судів, які набрали законної сили.

Враховуючи викладене, суд не може погодитись з позицією податкового органу про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки вони винесені з прямим порушенням приписів пп «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Посилання відповідача на постанову Верховного суду Касаційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року в справі №666/8779/14-а, як на доказ належності АДРЕСА_2 є передчасними, оскільки даним судовим рішенням справу направлено на новий розгляд.

Таким чином, розповсюдження юрисдикції Рішення Антонівської селищної ради м. Херсон Херсонської області 7 сесії 7 скликання №48 «Про внесення змін та доповнень до рішення №705 від 30.06.2015 р. «Про внесення змін та доповнення до рішення Антонівської селищної ради від 07.07.2011р. №116 «Про податок на майно», зі змінами та доповненнями» на вулиці, які не належать до смт. Антонівка є також передчасним.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивачі належними доказами підтвердили правомірність своїх вимог.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 14 травня 2018 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_12, рнокпп НОМЕР_1), ОСОБА_4 (АДРЕСА_13, рнокпп НОМЕР_2) до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 08 грудня 2017 року №48184-13 про визначення ОСОБА_3 (АДРЕСА_12, рнокпп НОМЕР_1) грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2015 рік в розмірі 70911,96 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 08 грудня 2017 року №48183-13 про визначення ОСОБА_3 (АДРЕСА_12, рнокпп НОМЕР_1) грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2016 рік в розмірі 80227,16 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 12 грудня 2017 року №48187-13 про визначення ОСОБА_4 (АДРЕСА_13, рнокпп НОМЕР_2) грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2015 рік в розмірі 65451,67 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 12 грудня 2017 року №48186-13 про визначення ОСОБА_4 (АДРЕСА_13, рнокпп НОМЕР_2) грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2015 рік в розмірі 5599,15 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 08 грудня 2017 року №48176-13 про визначення ОСОБА_4 (АДРЕСА_13, рнокпп НОМЕР_2) грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2016 рік в розмірі 74049,59 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 08 грудня 2017 року №48177-13 про визначення ОСОБА_4 (АДРЕСА_13, рнокпп НОМЕР_2) грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2016 рік в розмірі 6334,67 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 15 травня 2018 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.11.