Справа № 524/1183/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/1183/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Григорова А.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Дуканіч Ігора Вікторовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, м. Кременчук, від 16.04.2018, суддя Нестеренко С.Г., , повний текст складено 16.04.18 по справі № 524/1183/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Дуканіч Ігора Вікторовича

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року до суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Дуканіча Ігоря Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначав, що постановою відповідача - інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Дуканіча Ігоря Вікторовича від 02 лютого 2018 року, серія БР № 894203, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 36, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він, нібито, цього дня, близько 23 год. 18 хв., керуючи транспортним засобом LADA ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_1, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (жовтий), чим порушив п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП та не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважав постанову незаконною та просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки вона була ухвалена цим відповідачем з порушенням норм права, суперечить вимогам закону, та не відображає дійсних обставин справи, у тому числі за відсутності підстав для зупинки, а також не вчиненням ним ДТП, а тому у відповідача не було підстав вимагати надання полісу страхування.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.04.2018р. позов ОСОБА_2 - задоволено . Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Дуканіча Ігоря Вікторовича від 02 лютого 2018 року, серія БР № 894203, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 36, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 36, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Дуканіч Ігорем Вікторовичем подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що з рішенням суду першої інстанції не згоден та вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в адміністративному позові позивач підтвердив, що в місці, дату та час, вказані в оскаржуваній постанові, він здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофору жовтого кольору. Пояснення позивача з приводу того, що «проїзна частина була вільна від автомобілів і рух під жовтий сигнал світлофора не створював аварійної ситуації та не порушував безпеку дорожнього руху» свідчать про невірне тлумачення водієм правил дорожнього руху та суперечать вимогам п.п. 8.7.3 «г» ГІДР України. Так само, не заперечував позивач і факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а оскаржував процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови. Вказує. що розгляд справи про адміністративне правопорушення зафіксовано на нагрудну відеокамеру інспектора поліції. В порядку ст. 279 КУпАП представився, повідомив водія, в чому саме полягає порушення ним ПДР України. Під час встановлення фактичних обставин справи та при перевірці документів позивача, визначених п.п. 2.1 ІІДР України, було встановлено, що у водія відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. Факт керування, вказаним вище, транспортним засобом, а також відсутність полісу обов'язкового страхування водій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заперечував. Таким чином, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 894203 від 02.02.2018 року на місці вчинення самого правопорушення винесено правомірно. Зазначає, що позивач по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 квітня 201 8 року по справі №524/11 83/1 8. Прийняти нову постанову у справі, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дуканіча Ігора Вікторовича - відмовити. Справу розглянути за відсутності відповідача.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач повідомлявся на адресу визначену в апеляційній скарзі, згідно копії поштового реєстру про направлення рекомендованих поштових відправлень, поштове відправлення повертається до суду з відміткою пошти : " вручено за довіреністю".

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою відповідача - інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Дуканіча Ігоря Вікторовича від 02 лютого 2018 року, серія БР № 894203, позивача ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 36, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він, як вказано у постанові, цього дня, близько 23 год. 18 хв., керуючи транспортним засобом LADA ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_1, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (жовтий), чим порушив п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП та не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") ,тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за відсутність або ненадання полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка).

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови слугувало порушення ним приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме через відсутність поліса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється зокрема Відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, виходячи з зазначеного, перевірка у особи наявності полісу цивільно-правової відповідальності може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Як вбачається з апеляційної скарги та відзиву на позов нагрудною камерою інспектора поліції зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Диск з даним відеозаписом було надано відповідачем до суду першої інстанції.

Дослідивши надай відеозапис з нагрудної камери, колегія суддів зазначає, що підставою для зупинки транспортного засобу позивача було порушення ним ч. 2 ст. 122 КупАП.

Проте з даного відеозапису з нагрудної камери поліцейського факт порушення ПДР не зафіксований.

Визнання позивачем порушення з наданого відеозапису також не вбачається. З відеозапису вбачається лише те, що позивач скоєння ним порушення ч. 2 ст. 122 КупАП заперечує, та зазначає, що зупинку його транспортного засобу було здійснено не законно, тому надавати поліс обов'язкового страхування він не повинен.

Також позивач просив ознайомити його з відеозаписом на якому зафіксовано скоєне ним порушення, проте з наданого відео не вбачається що Інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Дуканіч Ігор Вікторович ознайомив позивача з даним відео.

Отже, суду не надано достовірних доказів про те, що ОСОБА_2. вчинив порушення ПДР - рухався на заборонений сигнал світлофора, порушив вимоги ч. 2 ст. 122 КупАП.

А оскільки матеріали справи не містять доказів правомірності зупинки транспортного засобу позивача, враховуючи п.21.2 ст.21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснювати контроль за наявністю у позивача договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчук ДПП НП Дуканіч Ігор Вікторович не мав права.

У позовній заяві ОСОБА_2 факт вчинення порушення ПДР не визнає.

Тобто доказ на підставі якого прийнята постанова, який підтверджує скоєння позивачем правопорушення є відсутнім.

В матеріалах справи відсутні докази які б беззаперечно свідчили про те, що позивач здійснив рух з порушенням вимоги ч. 2 ст. 122 КупАП рух на заборонений сигнал світлофора.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

З урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вимога пред'явити договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є необґрунтованим, оскільки у відповідача були відсутні підстави для зупинки позивача, а відповідно і підстави для перевірки наявності у нього договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач підтвердив факт скоєння порушення, спростовується наданим відеозаписом та змістом адміністративного позову, в яких позивач заперечує проти скоєння ним порушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП, та вказує, що рухався на зелений сигнал світлофора.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.04.2018 по справі № 524/1183/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло С.С. Резнікова