Справа № 308/5110/18
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5110/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2018 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., представника позивача Балог О.Ю., відповідача ОСОБА_1 , перекладача Хассанзадех Мансурхан, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, матеріали адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянки Афганістану, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення іноземця з України,-
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до відповідача громадянки Афганістану, ОСОБА_1 , про примусове видворення іноземця з України.
Позов мотивує тим, що відповідач в складі групи осіб 09 травня 2018 року незаконно, поза пунктами пропуску, перетнула державний кордон з України в Угорську Республіку в районі прикордонного знаку №342, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Саловка», однак після незаконного перетину кордону була затримана представниками прикордонної поліції Угорської Республіки та 10 травня 2018 року, в пункті пропуску «Тиса» Чопського прикордонного загону, на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб була передана на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документи що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, її було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою ідентифікації та з`ясування обставин правопорушення. На підставі ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» було прийнято рішення про примусове повернення за межі території України, однак таке рішення відповідач виконати не в змозі оскільки на момент подачі адміністративного позову про примусове видворення в неї відсутні документи що надають право на перетин державного кордону. В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України потрапила незаконно, через державний кордон із Російською Федерацією, державу Україну використовувала, виключно, як країну транзиту, тому наміру залишитись в Україні для подальшого життя не мала, з метою потрапити до країн Європейського Союзу незаконно перетнув державний кордон з України в Угорську Республіку.
З огляду на викладене позивач просить: на підставі ч.З ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», примусово видворити за межі України громадянку Афганістану, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на підставі ч.2 та п.11 ч.6 ст.12 та ст. 257 КАС України розгляд справи здійснити у порядку спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві. Просив примусово видворити іноземця з України.
Відповідач, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти позову. Пояснила, що наміру повертатись не має, оскільки бажає залишитись в Україні, однак з заявою про надання статусу біженця або особи яка потребує додаткової допомоги не зверталась. Потрапила на територію України незаконно, мала бажання дістатись Австрії.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач в складі групи осіб 09 травня 2018 року незаконно, поза пунктами пропуску, перетнула державний кордон з України в Угорську Республіку в районі прикордонного знаку №342, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Саловка», однак після незаконного перетину кордону була затримана представниками прикордонної поліції Угорської Республіки та 10 травня 2018 року, в пункті пропуску «Тиса» Чопського прикордонного загону, на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб була передана на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документи що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, її було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою ідентифікації та з`ясування обставин правопорушення.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 10.05.2018 р.; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 10.05.2018 р.; копією Акту приймання-передавання особи від 10.05.2018 р., копією Протоколу зустрічі помічника Прикордонного Уповноваженого України і помічника Прикордонного Уповноваженого Угорщини, Довідкою №81/73 від 13 травня 2018 року ДПС України ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ), копією рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства від 13 травня 2018 року. Дії громадянки Афганістану, ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч.2 ст.204-1 КУпАП правильно.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 № 3671-VI особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в`їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Особа, зазначена в частині другій цієї статті, не несе відповідальності за незаконне перетинання державного кордону України, якщо вона без зволікань звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Відповідач, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має.
В судовому засіданні також встановлено, що відповідач документів, що посвідчують особу, дають їй право офіційно перебувати в Україні та виїхати з України немає, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, коштів на повернення, внесення застави немає, проте має намір потрапити до країн Західної Європи нелегальним шляхом.
Суд, не приймає до уваги твердження відповідача про те, що після повернення відповідача в країну походження її життю або свободі загрожуватиме небезпека, так як жодного доказу цього відповідачем в судовому засіданні не наведено. Окрім того, відповідач використовувала Україну, як транзитну державу для вїзду в країни Європейського Союзу, що не заперечила в судовому засіданні сама відповідач і підтверджується тим, що була затримана на території Угорщині, після чого була повернута в Україну.

Згідно ч. 1 ст.288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Згідно вимог ч.3 ст.29 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію. Україною будь-які міжнародні угоди з Ісламською Республікою Афганістан про реадмісію осіб не укладались, Законами України такі угоди не ратифікувались.
Відповідно до пункту 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
Таким чином, враховуючи вищевикладене встановлені наступні обставини справи, зокрема те, що відповідач самостійно територію України не залишить, відсутність у неї родичів в Україні, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 288 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянки Афганістану, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце перебування: АДРЕСА_1 про примусове видворення іноземця з України, задовольнити.
Примусово видворити за межі України громадянку Афганістану, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені п. 3 ст. 288 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В