Справа № 679/1117/17
Суддя: Базарник Б. І.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/29/2018
Справа № 679/1117/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд ХмельницькоРї області у складі:

головуючої судді Базарника Б.І.,

при секретарі Лисюк О.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин адміністративну справу №679/1117/17 за позовом ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 30100, АДРЕСА_1) до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (адреса місцезнаходження: 30000, Хмельницька обл., м.Славута, вул.Козацька, 2, код ЄДРПОУ - 14149763) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з її збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років відповідно до положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також зобов'язати здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за віком, починаючи з 14.09.2016 року, з врахуванням вимог п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування свого позову та позовних вимог позивач посилається на те, що має статус громадянина, евакуйованого у 1986 році із зони відчуження ЧАЕС, категорія 2, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 19.11.1992 року. 29.12.2016 року ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на пільгових умовах (за Списком №1) згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосування норм ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На початку липня 2017 року він дізнався про те, що відповідачем невірно обраховано йому розмір пенсії, а саме: не враховано його право на пільговий характер розрахункової величини заробітку, який збільшується на 1 % за кожен рік роботи понад 20 років, чим необґрунтовано зменшено розмір його пенсії. ОСОБА_2 вважає, що відповідачем порушено його право на пільговий характер розрахункової величини заробітку, визначений ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки його трудовий стаж складає 42 роки 8 місяців 18 днів і він має право на доплату за понаднормовий стаж понад 20 років, що складає 22 роки, у розмірі 22% від заробітку для обчислення пенсії, тоді як відповідачем нараховано доплату за понаднормовий стаж лише за 7 років у розмірі 7%.

Ухвалою Нетішинського міського суду від 14.09.2017 року відкрито провадження у справі за вищевказаним адміністративним позовом.

В ході розгляду справи судом з 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року, яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

Пунктом 10 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 року) встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.20 КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 року) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Частиною 2 цієї статті передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Разом з тим, на момент відкриття судом провадження у справі, п.4 ч.1 ст.18 КАС України (в редакції чинній станом на момент відкриття судом провадження у справі) було передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У зв'язку з вказаним, адміністративна справа за вищенаведеним позовом на момент відкриття провадження у справі була підсудна Нетішинському міському суду Хмельницької області як місцевому загальному суду як адміністративному суду, проте із набранням чинності 15.12.2017 року Законом України №2147-VIII від 03.10.2017 року така адміністративна справа стала підсудна окружним адміністративним судам.

Частиною 3 статті 30 КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 року) встановлено, що справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Зважаючи на вищенаведені обставини та положення законодавства, суд вважає, що наявні передбачені КАС України підстави для продовження розгляду Нетішинським міським судом Хмельницької області як адміністративним судом даної адміністративної справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, про причини неявки не повідомив суду, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 зазначений адміністративний позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог та по суті спору надала пояснення, які є аналогічними до викладених у позовній заяві.

Відповідач Славутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області участі свого представника в судовому засіданні не забезпечив, про причини неявки представника не повідомив суду, свого відзиву на адміністративний позов суду не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши здобуті в ході розгляду справи судом докази, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на наступні обставини.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач має статус громадянина, евакуйованого у 1986 році із зони відчуження, віднесений до категорії 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_4 (категорія 2), яке видане Хмельницькою обласною державною адміністрацією 19.11.1992 року (а.с.7).

Позивачу з 30.12.2016 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 та як потерпілому від аварії на ЧАЕС 2 категорії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та згідно норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи листом відповідача №39/І-10 від 04.09.2017 року (а.с.10-11), протоколом №35 від 05.05.2017 року (а.с.12) про призначення пенсії позивачу з 30.12.2016 року. Зі змісту вказаних документів також вбачається, що ОСОБА_2 на момент призначення йому пенсії продовжує працювати та має загальний страховий стаж 29 років 8 місяців 18 днів, з яких стаж роботи за Списком №1 складає 13 років 1 місяць 13 днів.

21.08.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки вважає, що відповідачем допущено помилку при нарахуванні пенсії, та просив виправити помилку у розрахунку його пенсії, здійснити перерахунок розрахункової величини заробітку, який збільшується на 1 відсоток за кожен рік роботи понад 20 років, та розміру доплати за понаднормовий стаж з врахуванням ч.2ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також виплатити йому різницю між фактично отриманою пенсією та перерахованою пенсією, починаючи з 29.12.2016 року.

У відповідь на свою заяву ОСОБА_2 від відповідача отримав лист №39/І-10 від 04.09.2017 року (а.с.10-11), в якому відповідач відмовив йому у виправленні помилки та проведенні перерахунку пенсії. Зазначена відмова обґрунтована тим, що позивачу призначено пенсію з 30.12.2016 року за віком як потерпілому від аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за матеріалами пенсійної справи його страховий стаж становить 29 років 8 місяців 18 днів, з яких стаж роботи за Списком №1 складає 13 років 1 місяць 13 днів. При цьому, посилаючись на положення ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач вказує на те, що доплата за понаднормовий стаж за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 від 28.02.1991(далі Закон №796-XII).

Як вже було зазначено, позивач має статус громадянина, евакуйованого у 1986 році із зони відчуження, віднесений до категорії 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-ІV) за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII.

Згідно з ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 15.11.1991 року умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Тобто, вказаною нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-ІV або спеціальним Законом №796-XII.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в п.2 ст.56 Закону №796-ХІІ.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас, порядок перерахунку пенсій Законом №796-XII не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч.6 ст.7 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз.2 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають право на перерахунок пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 7 липня 2015 року (справа №21-727а15) та від 20 вересня 2016 року (справа №21-1255а16) та Верховним Судом від 06.02.2018 року (справа № 560/675/17, провадження №К/9901/684/17).

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст.242 КАС України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_2 розповсюджуються пільги, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, віднесених до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому позивач має право на збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений п.2 ст.56 Закону №796-ХІІ стаж роботи понад 20 років, що у його випадку складає понаднормовий стаж 9 років, але не вище 85 процентів заробітку.

Разом з тим, зі змісту листа відповідача №39/І-10 від 04.09.2017 року та протоколу № 35 від 05.05.2017 року про призначення пенсії позивачу з 30.12.2016 року вбачається, що відповідачем у складі пенсійної виплати позивачу враховано доплату лише за 7 років понаднормового стажу у розмірі 7 відсотків.

За правилами ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з тим, ч.4 ст.45 Закону №1058-IV передбачено, що перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

На думку суду зазначена норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки звернення позивача до відповідача із заявою від 21.08.2017 року про виправлення помилки, проведення у зв'язку з цим перерахунку призначеної пенсії та виплати недоотриманої пенсії мало місце не у зв'язку з виникненням додаткових підстав чи волевиявлення позивача для проведення перерахунку пенсії, а у зв'язку із неправомірними діями відповідача щодо неврахування ним права ОСОБА_2 при призначенні йому пенсії на збільшення такої на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений п.2 ст.56 Закону №796-ХІІ стаж роботи понад 20 років.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені діями відповідача щодо безпідставного неврахування ним права ОСОБА_2 при призначенні йому пенсії на вищевказаних умовах.

Відповідно, суд вважає, що належним способом захисту прав та законних інтересів позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_2 у виправленні помилки та проведенні перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з її збільшенням на 1 (один) процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, тобто за понаднормовий стаж 9 років, але не вище 85 процентів заробітку, а також зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу, тобто за понаднормовий стаж 9 років, але не вище 85 процентів заробітку, та виплатити різницю між перерахованою пенсією та фактично проведеними виплатами.

З урахуванням наведеного та передбаченого ч.2 ст.122 КАС шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню за період, починаючи з 12.03.2018 року, тобто за шість місяців перед зверненням позивача до суду із позовною завою.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс, відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ч.2 ст.19, ч.1 ст.46 Конституції України, ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статтями 9, 77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 30100, АДРЕСА_2) до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (код ЄДРПОУ - 14149763, адреса місцезнаходження: 30000, Хмельницька обл., м. Славута, вул. Козацька, 2) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з її збільшенням на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, тобто за понаднормовий стаж 9 років, але не вище 85 % заробітку, починаючи з 12.03.2018 року.

Зобов'язати Славутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу, тобто за понаднормовий стаж 9 років, але не вище 85 % заробітку, починаючи з 12.03.2018 року, та виплатити різницю між перерахованою пенсією та фактично проведеними виплатами за період починаючи з 12.03.2018 року.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя Б.І. Базарник