Справа № 522/18136/17
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/741/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування запису про обтяження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 28.09.2017 р. звернувся з позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 20.03.2017 року просить суд скасувати запис про обтяження нерухомого майна № 8865356 від 08.07.2009 року про накладення арешту на ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літери «А» і «Б».

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Тарасова А.В. від 29.09.2017 р. позов ОСОБА_3 залишен без руху.

Заявою позивача від 20.11.2017 р. усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Тарасова А.В. від 27.11.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Тарасова А.В., в провадженні якого перебувала адміністративна справа та не була ним розглянута, справу було повторно розподіллено між суддями.

За результатом повторного автоматичного розподілу судових справ, для розгляду справи було визначено суддю Бондаря В.Я.

Ухвалою від 25.01.2018 р. судді Приморського районного суду м. Одеси Бондарем В.Я. прийнято справу до провадження та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.06.2009 року Малиновський районний суд м. Одеси під головуванням судді Целлуха А.П. постановив ухвалу, якою задовольнив заяву адвоката Судакова В.В. про вжиття заходів забезпечення позову, та наклав арешт на нерухоме майно його покійної дружини за адресою м. Одеса, вул. Платанова 108 літери «А» та «Б». В подальшому ухвалою від 06.07.2010 р. арешт був знятий. Але внаслідок того, що при реєстрації 08.07.2009 року обтяження за № 8865356 у вигляді арешту державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України була припущена помилка, підставою для реєстрації обтяження замість ухвали від 16.06.2009 року була вказана неіснуюча ухвала від 19.06.2009 року.

Позивач в судовому засідання підтримав вимоги адміністративного позову та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача 19.02.2018 р. надала відзив та в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказавши що помилку зробив реєстратор Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 08.07.2009 року. Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень тільки з 25.04.2016 року, тому не може відповідати за дії реєстратора Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справ, суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Постановою державного нотаріуса Сьомої одеської державно нотаріальної контори Ворсуляк А.М. від 21.07.2017 року позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 8/10 частки домоволодіння під № 108 за адресою м. Одеса вул. Платанова.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2009 року накладено арешт на нерухоме майно, зокрема на ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 під літ. «А», та на житлову одноповерхову будівлю під літ. «Б».

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.07.2010 року скасовані заходи забезпечення позову передбачені ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2009 року.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6 позивачу відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження арешту нерухомого майна на домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1, на підставі того, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 8865356 зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) на ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_7. Підставою реєстрації зазначеного обтяження є ухвала Малиновського районного суду м. Одеси (с. Целух А.П.) від 19.06.2009 року.

Згідно відповіді відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Юридичного департаменту ОМР від 14.07.2017 року державна реєстрація вищевказаного обтяження проводилась 08.07.2009 року реєстратором Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ. У Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутні електронні скан-копії документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію обтяження, у зв'язку з чим, встановити, що це є технічна помилка, допущена реєстратором не вбачається можливим.

Ухвалою судді Целуха А.П. Малиновського районного суду м. Одеси від 11.07.2017 року заява позивача про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про виділ спадкового майна в натурі та визнання права власності на заново зведену будівлю, залишена без задоволення. У якості обґрунтування вказано, що відповідно дослідженим матеріалам справи у суду відсутня можливість зняти арешт з майна ОСОБА_7, оскільки 19.06.2009 року вище згадана ухвала судом не постановлювалася, арешт відповідно не накладався.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Пунктом 2 Порядку № 703 передбачено, що безпосередньо реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус). При цьому, Порядком № 703 визначено випадки, в яких державну реєстрацію здійснює орган державної реєстрації прав, а в яких - нотаріус.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 р. № 304-р «Про припинення надання адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців деякими органами державної реєстрації, утвореними Міністерством юстиції» припинено надання утвореним Міністерством юстиції Одеським міським управлінням юстиції адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно рішення Одеської міської ради від 16.12.2015 р. № 16-VII юридичний департамент Одеської міської ради визначено суб'єктом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради є належним відповідачем так як на теперішний час виконує функції по державній реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону N 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Порядок проведення державної реєстрації прав визначений статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, відповідно до частини 1 статті 15 Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв. Постановою КМУ від 22 червня 2011 р. N 703 (далі-Порядок № 703) за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно п. 18 Порядку № 703 державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до Державного реєстру прав.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно частини 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості..

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як було наведено вище у відповіді відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Юридичного департаменту ОМР від 14.07.2017 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутні електронні скан-копії документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію обтяження, у зв'язку з чим, встановити, що це є технічна помилка, допущена реєстратором не вбачається можливим. Але саме цю обставину повинен довести саме відповідач.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246,250, 251 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради задовольнити.

Скасувати запис про обтяження нерухомого майна № 8865356 від 08.07.2009 року про накладення арешту на ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 літери «А» і «Б».

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде складено 03.05.2018р.

Суддя: _______________/В.Я. Бондар /

19.04.18