Справа № 826/9426/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 квітня 2018 року 11:26 № 826/9426/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Свемон - Захід»
до Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,
за участі представників:

- позивача - Акімов А.А.;

- відповідача - Константинов С.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Свемон-Захід» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач-1), головного інспектора будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного контролю Управління державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції України Чучмія Андрія Васильовича (далі - відповідач-2), про визнати протиправними дії відповідача-2 та визнання протиправною і скасування постанови № 21208/095/40-212-10/5240 від 03.06.2016 про накладення штрафу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2018 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій головного інспектора будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного контролю Управління державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції України Чучмія Андрія Васильовича.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, а також на те, що долучені до позовної заяви матеріали фотофіскації були зроблені самим перевіряючим, а не позивачем, внаслідок чого доводи контролюючого органу про усунення порушень після перевірки є безпідставними.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, які наявні в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2016 року відповідачем, на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.05.2016, прийнято оскаржувану постанову:

- №212-8/095/40-212-10/5240, якою до позивача, за порушення п.8 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», застосовано штраф у сумі 65 250 грн.

Як вбачається з акту перевірки, письмових заперечень відповідача та оскаржуваної постанови, підставою для ії прийняття стали наступні обставини:

- замірні стовпчики не відповідають розмірам, на них не вказані адреси, кілометр та номери телефонів експлуатуючих організацій (аркуш 8 Пояснювальної записки);

- не забезпечено ввід кабелів в передбачене приміщення в негорючих сертифікованих захисних трубах.

Не погоджуючись з обґрунтованістю вказаних доводів відповідача та, як наслідок, правомірністю оскаржуваного акта індивідуальної дії, позивач звернувся до Суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 1.1. Розділу 1 Договору № 55 на виконання робіт з будівництва BOЛ3 8 км н/п Кременчук-Херсон-НПС «Пролетарська» (надалі - Договір), на підставі рішення комітету з конкурсних торгів ПАТ «Укртранснафта» (м. Київ) про акцепт на закупівлю будівельно-монтажних робіт, Підрядник (яким відповідно до умов договору є ПАТ «Свемон Захід»), приймає на себе обовязок, на свій ризик власними силами виконання робіт з будівництва BOЛЗ 8 км н/п Кременчук-Херсон-НПС Пролетарська».

Пунктом 1.2. Договору визначено, що виконання робіт передбачає, серед іншого, ведення авторського нагляду.

Згідно із пунктом 1.2.2 Договору Підрядник зобов'язується виконати весь комплекс будівельно-монтажних робіт, передбачених проектною документацією.

Відповідно до пункту 5.1. Договору проектна документація розроблюється ПАТ «Свемон Захід».

Таким чином, згідно із положенням вищезазначеного Договору, саме на Позивача покладено обов'язок щодо здійснення авторського нагляду протягом усього періоду будівництва та обов'язок здійснювати контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Статтею 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» проект - це документація для будівництва об'єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об'єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Вищенаведені норми кореспондуються із нормами підпункту 4.1 пункту 4 ДБН А 2.2 -3-2014 «СКЛАД ТА ЗМІСТ ПРОЕКТНОЇ ДОКУМЕНТАЦІЇ НА БУДІВНИЦТВО», де зазначено, що проектна документація на будівництво має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил. Не допускається розроблення проектної документації без інженерних вишукувань, що повинні бути виконані відповідно до ДБН А. 2. 1-1 на нових земельних ділянках, а при реконструкції та капітальному ремонті об'єктів - без уточнення раніше виконаних інженерних вишукувань та інструментального обстеження об'єктів.

Відповідно до п.4.8 зазначених ДБН, проектна документація на будинки, будівлі, споруди, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури, їх черги та/або пускові комплекси має бути розроблена з урахуванням будівельних норм та стандартів, чинних на час передачі її замовнику.

Відповідно до підпункту 9.1. пункту 9 ВБН в.2.2-45-1-2004 9 «Позначення трас підземних кабелів зв'язку на місцевості», проектом визначаються певні технічні рішення стосовно позначення трас підземних кабельних ліній зв'язку на місцевості.

Залежно від реальних умов проходження траси, марки кабелю і технічних можливостей експлуатаційного підприємства траса кабелю на місцевості може бути позначена одним з наведених далі способів (або їх комбінаціями):

- установленням замірних стовпчиків (попереджувальних знаків);

- спеціальними пасивними маркерами;

- прокладанням спеціального проводу над діелектричним оптичним кабелем;

- прокладанням над кабелем сигнально-інформаційних пластикових стрічок.

За змістом п. 9.2 ВБН в.2.2-45-1-2004 9 установлення залізобетонних замірних стовпчиків має передбачатися відповідно до вимог КНД 45-112 (Умови проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній зв'язку та проводового мовлення) та Правил охорони ліній зв'язку.

Відповідно до змісту Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній зв'язку та проводового мовлення (КНД-45-112), визначення точного місцезнаходження підземних кабелів та інших споруд кабельних ліній проводиться по всій довжині кабельної лінії у зоні проведення робіт за технічною документацією з наступним уточненням траси кабелешукачем і обов'язковим шурфуванням. Відповідальність за визначення точного місцезнаходження підземних кабелів та споруд кабельних ліній несе підприємство, що здійснює технічну експлуатацію ліній. Уточнене місцезнаходження траси підземної кабельної лінії у зоні проведення робіт повинно бути позначене віхами заввишки 1,5 - 2 метри, які встановлюються через кожні 15-20 метрів на прямолінійних частинах траси і у всіх точках відхилення від прямолінійної осі траси понад 0,5 метра, а також на поворотах траси та на межі розриття грунту, де роботи повинні проводитися вручну.

Аналогічні за змістом вимоги містяться в пункті 8 додатку до Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 р. № 209 («Умови проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж»), відповідно до якого, уточнена траса кабельних ліній позначається покажчиками висотою 1,5 - 2 метрів у всіх точках відхилення від прямолінійної осі траси більш ніж на 0,5 метра, на всіх поворотах траси, а також на межі вибирання грунту, де роботи повинні виконуватися вручну. Покажчик являє собою прямокутник з листової сталі розміром 400x300 міліметрів, пофарбований у світлий колір, з нанесеними на нього зображенням блискавки червоного кольору, словами «Копати заборонено, охоронна зона кабелю» із зазначенням меж охоронної зони, адреси і номера телефону (чорним кольором) організації, яка експлуатує кабельні лінії.

Судом встановлено, що аркуші 8 Пояснювальної записки до Робочого проекту (а.с. 71 том 1) визначено перелік основних матеріалів необхідних для виконання робіт. Пунктом 9 цього переліку визначено: «Стовпчики замірні вистою 1,5-2 м з вказанням назви комунікацій, кілометр, пікет, адреси та номери телефонів експлуатуючих організацій».

Водночас, як встановлено в ході перевірки, стовпчики, що використані Позивачем в ході виконання будівельних робіт, мають довжину 1,2 м., що також підтверджується Паспортом замірного стовпчика - С-3-1 (а.с. 26 том 1).

Також, матеріалами справи підтверджується, що частина стовпчиків не має відповідних написів, передбачених п. 9 переліку основних матеріалів необхідних для виконання робіт (а.с. 72-77 том 1) - зазначено лише назву експлуатуючої організації - Укртранснафта, порядкові номери та написи «кабель» та «не копати». При цьому відсутні назви комунікацій, кілометр, пікет, адреси та номери телефонів експлуатуючих організацій, як це передбачено проектною документацією.

Фотоматеріали стовпчиків, що додані позивачем до позовної заяви, відхиляються Судом як доказ відповідності стовпчиків вимогам п. 9.2 ВБН в.2.2-45-1-2004 9, на час проведення перевірки, адже аналіз шляхом співставлення фото стовпчиків, що надані позивачем та відповідачем, дає змогу дійти висновку, що на фото (а.с.40 том 1) видно, що напис «Кременчук В. Перемоги, 32/5» нанесено поверх напису «не копати», що свідчить на користь того, що після перевірки Позивачем було вжито заходів щодо усунення виявлених порушень.

Посилання позивача на те, що фотоматеріали, які додані до позову, та які свідчать на користь відповідності стовпчиків вимогам п. 9.2 ВБН в.2.2-45-1-2004 9, зроблені самим інспектором та в подальшому передані позивачу, судом відхиляються, адже як підтверджується матеріалами справи (а.с. 68-69 том 1), під час розгляду справи про правопорушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, позивачем було надано заперечення до акту перевірки з відповідними фото, на яких є можливим ідентифікувати нові надписи «Кременчук В. Перемоги, 32/5», що нанесені поверх старого напису «Не копати», що також свідчить на користь усунення позивачем порушень вже після перевірки.

Стосовно не забезпечення позивачем вводу кабелів в передбачене приміщення в негорючих сертифікованих захисних трубах, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Так, Проектом (абзац третій пункту 2.5 Пояснювальної записки до Робочого проекту) (а.с. 70 том 1), передбачено, що «Згідно з вимогами ВБН В 2.2-45-1 2004 та КНД 45-189-2003 «Керівництво з експлуатації лінійно кабельних споруд», Вводи кабельної продукції в призначені приміщення мають бути загерметизовані та проведені в негорючій оболонці, а саме або в негорючій поліетиленовій трубці або в метало рукаві виходячи з призначенням приміщення».

Водночас, всупереч вимогам проектної документації, під час перевірки було встановлено, що кабелі заведені до передбачуваного приміщення без відповідного захисту та герметизації, що підтверджується фото фіксацією.

Так, на фото № № 12-17 (а.с.78-83 том 1), посадовими особами Держархбудінспекції під час перевірки зафіксовано шлях заведення кабелю в приміщення Вузла зв'язку «Пролетарка»: зафіксовано змотаний кабель чорного кольору, що виходить з ПВХ труби, при цьому видно, що вказаний кабель без гофрорукава.

Наданий Позивачем до суду Робочий проект Будівництва оптоволокнової лінії зв'язку від 8 км н/п Кременчук- Херсон до ВЗ НПС Пролетарська, Судом відхиляється, як такий, що не відповідає Проекту, який надавався Позивачем під час проведення позапланової перевірки, адже на сторінці 6 Проекту, що долучений позивачем до позовної заяви (а.с.25 том 1), змінено положення пункту 2.5, зокрема, виключено 4 абзаци, які наявні в наданому відповідачем до матеріалів справи Проекті, що надавався до перевірки (а.с.70 том 1).

Таким чином, Позивачем, як підрядником з будівництва BOЛ3 від 8 км н/п Кременчук-Херсон до ВЗ НПС «Пролетарська», не забезпечено дотримання проектних завдань та рішень під час будівельних робіт та не дотримано вимог ВБН В 2.2-45-1 2004 та КНД 45-189-2003.

Враховуючи вищезазначене, Суд приходить до висновку, що обставини вчинення Позивачем правопорушень у сфері містобудівної діяльності, що зафіксовані в акті перевірки та знайшли своє відображення в оскаржуваній постанові, підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, внаслідок чого оскаржувана Постанова є правомірною, обґрунтованою, а отже такою, що скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст складено 10.05.2018

Суддя П.О. Григорович