Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 11-557сап18

Суддя Великої Палати Верховного Суду Саприкіна І. В., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 як представника ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя про скасування рішення,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року ОСОБА_2 як представник ОСОБА_3 звернувся до Великої Палати Верховного Суду із скаргою до Вищої ради правосуддя про скасування рішення Вищої ради правосуддя від 30 січня 2018 року № 261/0/15-18 про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19 липня 2017 року № 2164/3дп/15-17 про притягнення судді Дарницького районного суду міста Києва Цимбал І.К. до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з ч. 7 ст. 266 КАС України на рішення Вищої ради правосуддя, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, може бути подана скарга до Великої Палати Верховного Суду. Така скарга розглядається за правилами касаційного провадження, встановленими цим Кодексом.

Перевіривши матеріали скарги, суд установив, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (…), зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Як убачається з матеріалів, доданих до скарги, оскаржуване рішення Вищої ради правосуддя прийнято 30 січня 2018 року у присутності ОСОБА_3 та її представника - адвоката ОСОБА_5, а зі скаргою на зазначене рішення до Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_2 як представник ОСОБА_3 звернувся лише 08 травня 2018 року, тобто з порушенням строку, визначеного законодавством.

При цьому представник ОСОБА_3 подав заяву про поновлення процесуального строку на звернення зі скаргою, в якій зазначає, що належним чином завірену копію оскаржуваного рішення Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 отримала лише 08 травня 2018 року, що позбавило її можливості звернутися у встановлений законом строк зі скаргою до суду.

В обґрунтування цієї заяви представник ОСОБА_3 зазначає, що 14 лютого 2018 року до канцелярії Дарницького районного суду міста Києва (місце роботи ОСОБА_3.) з Вищої ради правосуддя надійшло оскаржуване рішення від 30 січня 2018 року, але у зв'язку з перебуванням ОСОБА_3 у щорічній оплачуваній відпустці з 01 лютого 2018 року по 09 березня 2018 року їй не було передано це рішення для ознайомлення, а в подальшому вказане рішення було долучено до її особової справи працівниками відділу кадрів.

Також ОСОБА_2 як представник ОСОБА_3 зазначає, що завірену належним чином копію оскаржуваного рішення Вищої ради правосуддя від 30 січня 2018 року було отримано іншим її адвокатом ОСОБА_5 13 лютого 2018 року, однак той не поінформував про це ОСОБА_3 у зв'язку з перебуванням її у відпустці з 01 лютого 2018 року по 09 березня 2018 року за межами України.

Відповідно до ч. 11 ст. 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» копія рішення Вищої ради правосуддя, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, у семиденний строк з дня ухвалення вручається чи надсилається судді та скаржнику або їх представникам.

З доданих до скарги матеріалів встановлено, що Вища рада правосуддя виконала зазначену вище норму Закону шляхом надіслання копії оскаржуваного рішення представнику ОСОБА_3 - адвокату ОСОБА_6 та в Дарницький районний суд міста Києва (місце роботи ОСОБА_3.).

Крім того, положеннями ч. 7 ст. 251 КАС України визначено, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: (…) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження (…).

За таких обставин відсутні підстави визнати поважними причини пропуску строку з тих обґрунтувань, що наведені представником скаржниці у заяві про поновлення процесуального строку на звернення зі скаргою.

За приписами ч. 3 ст. 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 329 цього Кодексу (…), а підстави, вказані у заяві особою, яка її подала, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції (…), вказавши інші підстави для поновлення строку.

Оскільки скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, її слід залишити без руху та надати скаржниці десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо (…) наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 329, 332, 333 КАС України, суддя Великої Палати Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_2 як представника ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя про скасування рішення залишити без руху та надати скаржниці десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Саприкіна