Справа № 521/7213/18
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/7213/18
Пр. №2а/521/196/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Пасічник О.Е.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання противоправною та скасування постанови про порушення митних правил,

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, посилаючись на те, що 05 березня 2018 року з метою митного оформлення у митному режимі «імпорт» товару, завезеного на адресу ТОВ «ІНТЕРБУД-ЛОГІСТИК», позивач, директор ТОВ «ІНТЕРБУД-ЛОГІСТИК», надав до Одеської митниці ДФС електрону митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», яку було прийнято та зареєстровано за № UA500060/2018/006242, на товари, які було ввезено з Китайської Народної Республіки на митну територію України.

Вказав, що згідно зазначеної митної декларації ним до митного оформлення було заявлено два товари: товар № 1: згідно графи 31 декларації опис товарів: «Покриття для підлоги та ванних кімнат: проти ковзкі килимки ПВХ, у асортименті - 8029,01 м2 - 21200шт., згідно графи 33 декларації код товару: «»,згідно графи 47 декларації нарахування платежів: «ставка мита 6,5 %» та товар № 2: згідно графи 31 декларації опис товарів: «Покриття для підлоги зтекстильних матеріалів: килимки придверні з поліестеру на гумовій основі, у асортименті - 3114,01 м2 - 7500 шт., згідно графи 33 декларації код товару: «»,згідно графи 47 декларації нарахування платежів: «ставка мита 8 %».

Зазначив, що 19 квітня 2018 року службовою особою Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил № 0873/50000/18, та 23 квітня 2018 року винесено постанову № 0873/50000/18, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Позивач просить скасувати вищевказану постанову так як разом з митною декларацією ним була надана експортна декларація № 00324517 від 25 січня 2018 року, відповідно до якої товар № 1 кількістю 21200 шт. його виробником класифіковано за кодом - «», а товар № 2 кількістю 7500 шт. - за кодом «», тобто позивач не мав умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, крім того Одеською митницею ДФС письмова вимога про надання додаткових документів щодо товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією «ІМ 40 ДЕ» № UA500060/2018/006242 від 05 березня 2018 року, не складалась та не надсилалась.

Представник позивача, діючий на підставі довіреності від 06 квітня 2017 року в судовому засіданні підтримав подану позовну заяву, просив суд її задовольнити та скасувати постанову про порушення митних правил від 23 квітня 2018 року.

Представник відповідача, діючий за довіреністю від 28 грудня 2017 року в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову. Раніше надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що після проведення лабораторних досліджень та відповідно до рішення про визначення коду товару від 30 березня 2018 №КТ-11А-2018 буловстановлено, що товар, вказаний позивачем у декларації, повинен декларуватися як «килимок, прямокутної форми, чорного кольору, готовий виріб, довжина 58,5 +/- 0,1 см, ширин 38,0+/-0,1см, виріб несамоклейний, гнучкий. Код товару за УКТЗЕД (ставка мита 8%).Службовою запискою управління адміністрування митних платежів від 05 квітня 2018 №640/15-70-19 та службовою запискою м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС від 10 квітня 2018 №1645/15-70-61-06 було встановлено іншу митну вартість товару та здійснено розрахунок митних платежів, які б підлягали б сплаті при зміні коду товару, розмір яких складає 201825,91 грн. Таким чином, встановлено різницю між сплаченими декларантом та нарахованими митницею митними платежами у розмірі 55599,39 грн.

Зазначив, що, декларант зобов'язаний заявити відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТ ЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД, вважає, що постанова Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0873/50000/18 винесено законно з повним та об'єктивним з'ясуванням всіх обставин справи, а адміністративний позов ОСОБА_2 є не обґрунтованим та не містить підстав для звільнення його від вчиненого ним правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що 05 березня 2018 року з метою митного оформлення у митному режимі «імпорт» товару, звезеного на адресу ТОВ «ІНТЕРБУД-ЛОГІСТИК», його директором ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС подано електрону митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», яку було прийнято та зареєстровано за № UA500060/2018/006242, на товари, які було ввезено з Китайської Народної Республіки на митну територію України. Товар було ввезено на митну територію України на підставі контракту про поставку від 08 січня 2018 року № 0801N, укладеного між ТОВ «ІНТЕРБУД-ЛОГІСТИК» та «LOTOS INTERNATIONAL CO., LTD», інвойсу «LOTOS INTERNATIONAL CO., LTD» від 22 січня 2018 року № 2420, коносаменту від 25 січня 2018 року № MRFB18011469 та інших товаросупровідних документів.

Згідно митної декларації «ІМ 40 ДЕ» № UA500060/2018/006242 від 05 березня 2018 року позивачем до митного оформлення було заявлено два товари:товар № 1: згідно графи 31 декларації опис товарів: «Покриття для підлоги та ваннихкімнат: проти ковзкі килимки ПВХ, у асортименті - 8029,01 м2 - 21200шт. Виробник: «LOTOS INTERNATIONAL CO., LTD». Торговельнамарка - немає даних. Країна виробництва - CN, згідно графи 33 декларації код товару: «»,згідно графи 47 декларації нарахування платежів: «ставка мита 6,5 %»; товар № 2: згідно графи 31 декларації опис товарів: «Покриття для підлоги зтекстильних матеріалів: килимки придверні з поліестеру на гумовій основі, у асортименті - 3114,01 м2 - 7500 шт. Виробник: «LOTOS INTERNATIONAL CO., LTD». Торговельна марка - немає даних. Країна виробництва - CN, згідно графи 33 декларації код товару: «»,згідно графи 47 декларації нарахування платежів: «ставка мита 8 %».

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного оформлення.

Згідно з ст. 266 МК України, декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України, у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України сплатити митні платежі. Для належного виконання цих обов'язків декларанту надано право перед початком декларування провести фізичний огляд, товару брати проби та зразки товарів. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України саме декларант несе у повному обсязі відповідальність за вчинення порушення митних правил.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 651 від 30 травня 2012 року «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», у графі 31 митної декларації зазначаються відомості про товар, які дають змогу ідентифікувати та класифікувати товар, тобто відомості необхідні для однозначного віднесення товару до коду УКТ ЗЕД.

Статтею 69 МК України визначено, що органи доходів і зборів здійснюють й контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується Законом про Митний тариф України.

Частиною 2 ст. 67 МК України передбачено, що в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними під позиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Структура десяти знакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної під позиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної під категорії (десять знаків).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про митний тариф України» митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно графи 44 митної декларації «ІМ 40 ДЕ» № UA500060/2018/006242 від 05 березня 2018 року вбачається, що позивачем разом з даною митною декларацією до митного оформлення була надана експортна декларація № 00324517 від 25 січня 2018 року.

Відповідно до експортної декларації № 00324517 від 25 січня 2018 року, наявної в матеріалах справи, товар № 1 кількістю 21200 шт. його виробником «LOTOS INTERNATIONAL CO., LTD», КНР, згідно Гармонізованої системи опису та кодування товарів, класифіковано згідно за кодом - «», а товар № 2 кількістю 7500 шт. - за кодом «» (а.с. 20-21)

Судом встановлено, що згідно Акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу Одеської митниці ДФС від 06 березня 2018 року по митній декларації № UA500060/2018/006242 в графі 8.3.4. вказано, що в ході проведення часткового митного огляду з вибірковим розкриттям пакувальних місць встановлено, що у доглянутих та розпакованих місцях вантажу візуально відповідає відомостям, заявленим у МД та ТСД, порушень не виявлено.

Згідно рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару від 30 березня 2018 №КТ-11А-2018було встановлено, що товар, вказаний позивачем у деларації, повинен декларуватися як «килимок, прямокутної форми, чорного кольору, готовий виріб, довжина 58,5 +/- 0,1 см, ширин 38,0+/-0,1см, виріб несамоклейний, гнучкий. Склад: шар текстильного матеріалу (нетканого матеріалу) з синтетичних волокон з поліестеру, термічно сполучений із шаром непористого (некомірчасного) полімерного матеріалу (полівінілхлорид), текстильний матеріал (нетканий матеріал) утворено із формуванням петлястих рубчиків; текстильний матеріал повністю покриьтий полімерним матеріалом з одного боку; полімерне покриттяспостерігається неозброєним оком не враховуючи зміну кольору». Код товару за УКТЗЕД (ставка мита 8%).

Судом встановлено, що 19 квітня 2018 року Одеською митницею ДФС було складено протокол про порушення митних правил №0873/50000/18 та 23 квітня 2018 року винесено постанову № 0873/50000/18, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 166798,17 грн.

В постанові вказано, що під час здійснення митного контролю товару, задекларованого у митній декларації № UA500060/2018/006242, згідно висновку Одеського управління з питань експертиз т досліджень ДПМЕЕ ДФС України від 21 березня 2018 року та рішення про визначення коду товару від 30 березня 2018 №КТ-11А-2018 буловстановлено, що заявлений за ЕМД товар №1 повинен класифікуватися як «килимок, прямокутної форми, чорного кольору, готовий виріб, довжина 58,5 +/- 0,1 см, ширин 38,0+/-0,1см, виріб несамоклейний, гнучкий. Склад: шар текстильного матеріалу (нетканого матеріалу) з синтетичних волокон з поліестеру, термічно сполучений із шаром непористого (некомірчасного) полімерного матеріалу (полівінілхлорид), текстильний матеріал (нетканий матеріал) утворено із формуванням петлястих рубчиків; текстильний матеріал повністю покритий полімерним матеріалом з одного боку; полімерне покриття спостерігається неозброєним оком не враховуючи зміну кольору». Код товару за УКТЗЕД (ставка мита 8%).

Службовою запискою управління адміністрування митних платежів від 05 квітня 2018 року №640/15-70-19 та службовою запискою м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС від 10 квітня 2018 року №1645/15-70-61-06 було встановлено іншу митну вартість товару та здійснено розрахунок митних платежів, які б підлягали б сплаті при зміні коду товару, розмір яких складає 201825,91 грн.

Встановлено різницю між сплаченими декларантом та нарахованими митницею митними платежами становить 55599,39 грн.

Згідно ч. 6 ст. 69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органом доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів рішення про класифікацію цих товарів було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частина 2 ст. 53 МК України визначає документи, що підтверджують митну вартість товарів. Згідно ч. З ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Судом встановлено, що Одеською митницею ДФС письмова вимога про надання додаткових документів щодо товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією «ІМ 40 ДЕ» № UA500060/2018/006242 від 05 березня 2018 року, не складалась та не надсилалась, доказів, що спростовують зазначене суду не надано.

Частиною першою ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності

За змістом частини першої ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, так як позивачем не було подано митному органу неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, декларування товару здійснювалось на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, при цьому, сам по собі факт невірного визначення коду товару за УКТ ЗЕД, за умови не подання декларантом неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, не створює склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Враховуючи наведене, зазначення ОСОБА_2 невірного коду товару в декларації, як було встановлено Одеською митницею ДФС, не може бути доказом того, що його дії були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу.

На підтвердження відсутності в діях позивача умислу на визначення невірного коду товару свідчить той факт, що у митній декларації «ІМ 40 ДЕ» № UA500060/2018/006242 від 05 березня 2018 року ідентичний коду цього товару, зазначеного в експортній декларації.

На підставі досліджених по справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об'єктивної та суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 529 ч.1 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ст. 530 ч.6 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Як чітко зобов'язує ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідні посилання сторони відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними та викликають обґрунтований сумнів.

Відповідно до ст. 531 ч.1 п.1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Ураховуючи викладене, суд вбачає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувану постанову. Разом з тим, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача порушень митних правил, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі.

Керуючись ст.ст. 4, 53, 57, 71, 292, 485, 494, 495, 498, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст.ст. 2,5,9,20,238,242,245,250,257,260,261, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання противоправною та скасування постанови про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати противоправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення митних правил за №0873/50000/18 від 23 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Закрити провадження у справі про порушення митних правил №0873/50000/18.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складено 14 травня 2018 року.

Суддя: О.М. Сегеда