Справа № 358/1830/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2018 року

Київ

справа №358/1830/16-а

адміністративне провадження №К/9901/29448/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 358/1830/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду, прийняту 28 лютого 2017 року у складі колегії суддів: головуючого - Твердохліб В.А., суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Богуславського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання протиправним та скасування рішення Відповідача від 13 грудня 2016 року №1411, яким йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII (в редакції Закону від 12 листопада 2001 року № 2663-III); зобов'язання Відповідача призначити пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 09 грудня 2016 року, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 24 календарних місяці; стягнення з Відповідача на користь Позивача сплаченого судового збору у сумі 551,21 грн.

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 11 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Як встановлено, 09 грудня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області, рішенням від 13 грудня 2016 року №141, відмовило у призначенні пенсії за вислугу років з тих підстав, що пенсійне забезпечення прокурорів в Україні регулюється Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII. Відповідно ч.1 ст.86 Закону прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. З наданих позивачем документів для призначення пенсії за вислугу років вбачається, що його стаж складає 21 рік 06 місяці 03 дні, а саме: робота в прокуратурі 16 років 8 місяців 13 дні, служба в армії 2 роки 3 місяця 13 днів. Таким чином, у позивача відсутній стаж (23 роки) необхідний для призначення пенсії за вислугу років.

Суд апеляційної інстанцій при прийнятті рішення виходив з того, що на час звернення позивача до ПФУ із заявою про перерахунок пенсії відсутні законодавчі підстави для призначення пенсії.

У касаційній скарзі позивач заявив вимогу про скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII суттєво звужене право позивача на пенсію за вислугу років. Відповідно до статті 22 Конституції України звуження змісту та обсягу існуючих прав особи не допускається.

Відповідач проти задоволення касаційної скарги заперечив та зазначив, що відповідно до законодавства, що діяло на час звернення позивача за призначенням пенсії, він не мав права на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

На час звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії порядок призначення пенсій прокурорам було врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Відповідно до частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Тобто, станом на дату звернення позивача до Пенсійного фонду необхідною умовою для призначення пенсії за вислугу років був : стаж за вислугу років 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Проте, станом стаж позивача за вислугу років складав менше ніж 23 роки.

Таким чином, оскільки стаж позивача за вислугу років не достатній для призначення пенсії на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про той факт, що у спірних правовідносинах Пенсійний фонд України не порушив права позивача на пенсію.

Щодо посилання позивача на те, що Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII суттєво звужене його право на пенсію за вислугу років, суд зазначає таке.

У період дії статті 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції від 26 липня 2011 року, що діяла до 30 вересня 2011 року, пенсії призначалися прокурорам і слідчим зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років.

Разом з тим, станом на 30 вересня 2011 року у позивача був відсутній стаж роботи 20 років та стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 10 років.

Відтак, у період дії статті 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції від 26 липня 2011 позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку з чим при прийнятті Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII не відбулося звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача.

Суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення, правильно застосував норми матеріального права та не допустив порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду, прийняту 28 лютого 2017 року у справі № 358/1830/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду