Справа № 554/1044/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 554/1044/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Гуцала М.І.

суддів: Бегунца А.О. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в м.Полтава Департаменту патрульної поліції на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 20.03.2018, суддя Микитенко В.М., (повний текст складено 20.03.2018) по справі № 554/1044/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції в м.Полтава Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними та скасування постанови серії БР № 643813 від 31.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовною заявою до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції України поліцейського ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 643813 від 31.01.2018 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 31.01.2018 відносно нього відповідачем було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він, керуючи автомобілем КАМАЗ 53212А з причепом ГКБ 8350, допустив перевезення вантажу, маса якого перевищувала величини, визначені технічною конструкцією таких транспортних засобів. Заперечуючи проти самого факту порушення, позивач стверджував про те, що зазначене у постанові порушення правил дорожнього руху не є очевидним та може бути встановлено виключно під час проведення габаритно-вагового контролю із застосуванням спеціальних технічних пристроїв. Оскільки таких контрольних вимірювань інспектором патрульної поліції не застосовувалось, вважає безпідставними його висновки про перевезення вантажу масою понад дозволену технічними характеристиками транспортного засобу.

Окремо зазначав, що відповідач не мав повноважень на прийняття постанови без складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки порушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, як це передбачено ст. 258 КУпАП. Також, позивач стверджував про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки був позбавлений права на юридичну допомогу.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2018 позов було залишено частково: скасовано постанову серії БР № 643813 від 31.01.2018 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, з закриттям провадження у справі, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні спору неправильно застосував норми матеріального права, що потягло за собою неправильне вирішення спору по суті. Стверджує, що судом не було вжито всіх заходів для всебічного та повного дослідження обставин справи, зокрема, щодо відомостей з товаро-транспортної накладної, які були відомі позивачу. Просить розглянути справу без його участі.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на законності та обгрунтованості прийнятого судового рішення, а тому просить залишити без змін рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2018. Стверджує, що максимальна допустима вага перевезення вантажу транспортним засобом марки КАМАЗ 53212А, д.н.з. НОМЕР_1 та причепом ГКБ 8350, д.н.з. НОМЕР_2, складає 32 825 кг., а згідно товарно-транспортної накладної вага вантажу складає 23 440 кг., що свідчить про відсутність порушень правил перевезення вантажів. На думку заявника апеляційної скарги доказом допущеного порушення вагових параметрів є лише довідка про здійснення габаритно-вагового контролю з використанням вимірювального та зважувального обладнання, що перебуває у справному стані та пройшло метрологічне атестування.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої позивачем апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не були перевірені відомості товарно-транспортної накладної щодо відображення в ній ваги брутто автомобіля з причепом шляхом зважування. Крім того, сама накладна не завірена належним чином, а тому не була прийнята судом до уваги в якості достовірного і допустимого доказу. Також, в обгрунтування прийнятого судового рішення посилається на Правила дорожнього руху та постанову КМУ від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», якими передбачено перевезення вантажів із загальною масою не більше 40 т. з ваговими параметрами навантаження на вісь 11 т., а на здвоєну 16 т.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Стаття 222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, ч.6 ст.121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Оскільки розгляд справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП, віднесено до компетенції Національної поліції, відповідач мав достатньо повноважень для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення без складання протоколу. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає вимогам закону.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі Порядок).

Підпункт 2 абзацу 1 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 № 879 (далі - Порядок), передбачає, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до пункту 3 Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

В пункті 6 Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно положень пункту 51 Порядку, документальний габаритно-ваговий контроль здійснюється шляхом визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції України поліцейського ОСОБА_2, не здійснював габаритно-ваговий контроль в пунктах габаритно-вагового контролю та не застосовував вимірювального обладнання яке проходить атестацію, оскільки ним було застосовано документальний габаритно-ваговий контроль, передбачений пунктом 51 Порядку.

При цьому визнаються необгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо необхідності додаткової перевірки маси вантажу, зазначеної в товарно-транспортній накладній, шляхом зважування, оскільки вищезазначені норми Порядку чітко визначали наявність у відповідача повноважень на застосування лише документального габаритно-вагового контролю. Додатковим підтвердженням цього є положення пункту 16 Порядку, згідно якого габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Статтею 48 Закону №2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Фактично відповідач здійснював документальний габаритно-ваговий контроль за наявною у водія товарно-транспортною накладною № 0566 від 31.01.2018 (а.с.32), в якій зазначалося про перевезення автомобілем КАМАЗ 53212А, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом ГКБ 8350, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, вантажу масою 23 440 кг. нетто (маса брутто 38740 кг.). При цьому колегія суддів зауважує на той факт, що водієм не було заявлено про невідповідність даних такої накладної фактичним обставинам перевезення вантажу щодо його маси. Сама товарно-транспортна накладна не містить вад заповнення, які б зумовили виникнення сумнівів в її достовірності. Дійсне відображення маси вантажу в наданій на проведення документального габаритно-вагового контролю товарно-транспортній накладній не заперечувалося самим позивачем ні в позові, ні під час слухання справи у суді першої інстанції.

Згідно пункту 37 Порядку, учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством.

В оскаржуваній постанові (а.с.29) відповідачем зазначено про притягнення позивача до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки маса вантажу (насіння соняшнику) перевищувала величини, визначені технічною характеристикою транспортного засобу, що є порушенням п.п. 22.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно діючих вимог, які містилися в п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Як вбачається з надану витягу із бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України стосовно автомобіля КАМАЗ 53212А, реєстраційний номер НОМЕР_1, повна маса не повинна перевищувати 18325 кг., а маса без навантаження складає 8300 кг. (а.с. 31). Тобто, максимально допустима вага для перевезення складає 10035 кг. (18325 8300).

Згідно витягу із бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України стосовно причепу ГКБ 8350, реєстраційний номер НОМЕР_2, повна маса не може перевищувати 14500 кг., а маса без навантаження складає 3500 кг. Тобто, максимально допустима вага до перевезення складає 11000 кг. (14500 3500).

Відповідно є хибними ствердження позивача про можливість перевезення вищезазначеними транспортними засобами вантажу загальною вагою 32 825 кг. (18325 + 14500), оскільки максимально допустима вага до перевезення такими транспортними засобами складає 21035 кг. (10035 + 11000). В той же час у товарно-транспортній накладній вказується про перевезення вантажу загальною вагою 23440 кг., що не заперечується позивачем.

Таким чином, відповідач, здійснюючи документальний габаритно-ваговий контроль за наданою позивачем товарно-транспортною накладною, шляхом визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, дійшов правомірного висновку про порушення встановлених правил перевезення вантажу (18325 кг. + 14500 кг. = 32825 кг. максимум загальної ваги як транспортного засобу та перевезеного вантажу), оскільки фактична повна маса складала 38740 кг.)

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Знання правил дорожнього руху є обов'язковим для кожного учасника дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил перевезення вантажів у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зважаючи на фактичні обставини справи щодо порушення позивачем вимог п.п. 22.1 Правил дорожнього руху про дотримання встановлених правил перевезення вантажу, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., як це передбачено санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, ст. ст. 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Полтава Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 20.03.2018 по справі № 554/1044/18 скасувати.

Прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції в м.Полтава Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови серії БР № 643813 від 31.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 15.05.2018.