Справа № 826/15829/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 травня 2018 року 12:01 № 826/15829/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Багрій М.В., за участі: представників позивача - Корнієнко В.П., Дудник Л.В., представника відповідача - Зайкіної К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Мілкіленд Н.В.»
доДержавної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Державної фіскальної служби України
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 травня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Мілкіленд Н.В.» (далі - позивач) з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач 1, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2, ДФС України), в якому, з урахуванням уточнень, просить визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 10.11.2017 та зобов'язати Державну фіскальну службу України скасувати Реєстрацію перевищення податкових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛКІЛЕНД Н.В.» над сумою податку, здійснену 10.11.2017 в розмірі 1 430 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий орган здійснив перерахунок показника ? накл, з вибірковим врахуванням показника ?перевищ лише за певні періоди 2016 року, та здійснила наступну реєстрацію перевищення податкових зобов'язань над сумою податку у загальному розмірі 1 430 000,00 грн. всупереч правилам визначеним чинним податковим законодавством.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву просить у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки вважає, що в доповненні до заявки на доопрацювання програмного забезпечення щодо функціонування системи електронного адміністрування ПДВ в частині обрахунку суми податку на додану вартість, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що доведено листом ДФС України від 19.09.2017 № 1365/99-99-15-03-01-18 чітко вказано той факт, що формування відповідних показників здійснюється за кожний звітний період, починаючи з періоду липень 2015 року. У відповідному доповненні чітко зазначено, яким чином формується показник ?перевищ для кожного платника ПДВ, що свідчить про певні конкретні показники звітності. Крім того, система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, а отже ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві не наділена повноваженнями щодо внесення будь-яких змін до системи електронного адміністрування ПДВ.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву просить у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки вважає, що оскаржувані дії ДПІ у Дарницькому районі ДФС у м. Києві відповідають вимогам чинного законодавства України, а дії відповідачів не виходять за межі повноважень, встановлених Податковим кодексом України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 03 травня 2018 року представники позивача позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 листопада 2017 року в електронному кабінеті платника податку ТОВ «Мілкіленд Н.В.» з'явився показник Реєстрація перевищення податкових зобов'язань над сумою податку у загальному розмірі 1 430 000,00 грн., здійснена рішенням ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, який складається з 830 000,00 грн. (номер документу - override/11.2016), 600 000,00 грн. (номер документу - overridе/05.2016).

Таким чином, внаслідок здійсненого ДФС України перерахунку сума податку (? накл), на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, зменшена на 1 430 000,00 грн., та становить від'ємне значення (- 1 212 288,88 грн.).

При цьому, як вбачається з Витягу в розрізі операцій з Системи електронного адміністрування ПДВ № 30311890 за 10.11.2017 станом на 18.08.2017 сума податку (? накл) мала позитивне значення (185 275,85 грн.), після чого 10.11.2017 внаслідок дій ДФС України вказана сума стала від'ємного значення (- 1 212 288,88 грн.), що свідчить про перерахування ДФС України показника ?перевищ.

Позивач, вважаючи, що здійснений ДФС України 10.11.2017 перерахунок показника ?перевищ , і відповідно, ? накл є неправомірними, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень, суд виходить із наступного.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено статтею 200-1 Податкового кодексу України, якою було доповнено вказаний Кодекс згідно Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», що набрав законної сили з 01 січня 2015 року.

Так, згідно пунктом 200-1.1. статті 200-1 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків (далі - Порядок № 569).

19 вересня 2017 року ДФС України в Листі № 1365/99-99-15-03-01-18 виклала Доповнення до Заявки на доопрацювання програмного забезпечення щодо функціонування системи електронного адміністрування ПДВ в частині обрахунку суми податку на додану вартість, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, з урахуванням змін, внесених до Податкового кодексу України Законами України від 24.12.2015 № 909-VIII та від 21.12.2016 № 1797-VIII (далі - Доповнення).

Згідно тексту Доповнення, починаючи з моменту його реалізації, але не раніше 01.07.2017 формування показника ?перевищ здійснюється для кожного платника ПДВ підсумовуванням позитивної різниці між значеннями показників ?пз та ?ЄРПН за кожний звітний період, починаючи з періоду липень 2015 року/ІІІ квартал 2015 року, де

- ?пз - сума податкових зобов'язань, зазначених платником у податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них за звітний період;

- ?ЄРПН - сума податку, що міститься в складених платником податкових накладних та розрахунках коригування до податкової накладної на зменешення суми компенсації чи збільшення суми компенсації, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних за звітний період.

Згідно з п.п. 9, 11 Порядку № 569 показник ?перевищ 01.07.2015 обліковується в розрізі платників податку наростаючим підсумком, де ?перевищ визначається як загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі, яка визначається як різниця між:

- сумами податкових зобов'язань за операціями з постачання/надання товарів/послуг та отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, здійсненими після 01 липня 2015 року, та їх подальшого коригування згідно з ст. 192 Податкового кодексу України, задекларованими платником у податкових деклараціях з податку (починаючи з податкової звітності за липень 2015 року/ІІІ квартал 2015 року) з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них;

- сумами податку, зазначеними платником податку в податкових накладних, що складені за такими операціями (в тому числі податкових накладних, які не видаються отримувачу, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України), здійсненими після 01 липня 2015 року та зареєстрованими в Реєстрі, до податкових накладних, складених до 01 липня 2015 року.

Відповідно до ст. 200-1.3 Податкового кодексу України ??перевищ - це загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Реєстрі.

Тобто, при визначенні показника ?перевищ за період з липня 2015 року до моменту реалізації Доповнення але не раніше 01.07.2017, повинні враховуватися всі суми податку (в тому числі від'ємні), які зазначені в податкових накладних та розрахунках коригування за наростаючим принципом.

При цьому, відповідно до роз'яснень ДПІ у Листі від 03.10.2017 № 2095/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, якщо платником податку помилково складена податкова накладна, то така податкова накладна не підлягає відображенню у звітності з ПДВ (декларації з ПДВ). Розрахунок коригування, який може бути вписаний до такої податкової накладної, підлягає реєстрації в Реєстрі, але до звітності з ПДВ також не включається.

Як зазначає позивач, не заперечується відповідачами та підтверджується матеріалами справи, позивачем за період з 01.07.2015 по 31.10.2017 зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та розрахунки коригування на загальну суму 1 297 217,00 грн., в тому числі 15.06.2017 зареєстровано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 31.05.2016 № 1 (до податкової накладної від 29.02.2016 № 1) на суму ПДВ -600 000,00 грн., а також 05.12.2016 зареєстровано розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 30.11.2016 № 1 (до податкової накладної від 31.10.2016 № 1) на суму ПДВ -400 000,00 грн. та від 30.11.2016 № 2 (до податкової накладної від 31.10.2016 №2) на суму ПДВ -430 000,00 грн.

Вказані дані стосовно розрахунків коригувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних відповідачі помилково віднесли до показника ?перевищ на підставі невідповідності суми податкових зобов'язань, задекларованих позивачем, згідно поданих декларацій з ПДВ та податкових накладних/розрахунків коригування.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року (далі - Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейським судом з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) було зазначено, що затримки у відшкодуванні ПДВ можна вважати втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів, порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Така позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності.

Європейський суд з прав людини у справах Burdov v. Russia, no. 59498/00, §§ 37- 38, ECHR 2002), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) зазначив, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою в особі відповідних суб'єктів владних повноважень, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. При цьому, якщо держава схвалила певну концепцію, то суб'єкт владних повноважень вважатиметься таким, що діє протиправно, якщо він відступить від встановлених обов'язків, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у суб'єктів відповідних правовідносин стосовно суворого додержання уповноваженим державою суб'єктом владних повноважень такої політики чи поведінки.

За таких умов, враховуючи викладене у сукупності, зважаючи на недоведеність та необґрунтованість застосування конкретних показників відповідачами, суд приходить до висновку про протиправність дій ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 10.11.2017 щодо реєстрації перевищення податкових зобов'язань позивача над сумою податку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілкіленд Н.В.» (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, буд. 9, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо реєстрації перевищення податкових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «Мілкіленд Н.В.» (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, буд. 9, ) над сумою податку.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України скасувати Реєстрацію перевищення податкових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛКІЛЕНД Н.В.» над сумою податку, здійснену 10.11.2017 в розмірі 1 430 000,00 грн.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілкіленд Н.В.» (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, буд. 9, ) судові витрати у розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби у місті Києві (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілкіленд Н.В.» (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, буд. 9, ) судові витрати у розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (02068, м. Київ, вул. Кошиця, буд. 3, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14 травня 2018 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа