Справа № 812/921/18
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/921/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (далі - відповідач, УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради), в якій просить:

- визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, протиправними;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити виплату щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з дати звернення, а саме: з 28.11.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у липні 2014 року позивач був вимушений разом із сім'єю виїхати з АДРЕСА_2

В УПтаСЗН м. Ірпінь позивач разом з дочкою були взяті на облік внутрішньо переміщених осіб та з 28.10.2014 року отримували щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 року (далі Постанова №505). Допомогу позивач отримував протягом чотирьох місяців, починаючи з 28.10.2014, надалі виплати були припинені, оскільки протягом зазначеного періоду позивач не зміг влаштуватися на роботу.

У серпні 2015 року з м. Ірпінь позивач перемістився до м. Сєвєродонецька Луганської області та був взятий на облік управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради.

01 вересня 2015 року позивач офіційно працевлаштувався на посаду старшого викладача кафедри педагогіки та психології Луганського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти (м.Сєвєродонецьк), про що повідомив відповідача.

20.05.2016 року позивачем подано заяву про подовження виплати щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк, до якої було подано довідку з місця роботи, однак грошова допомога була призначена тільки доньці. Позивачем подавалися заяви до відповідача про подовження призначення щомісячної грошової допомоги, однак з 28.11.2016 по 27.05.2017 та з 26.05.2017 по 30.09.2017 не був включений до розрахунку, а грошову допомогу отримувала донька.

28.11.2017 року позивач звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради із заявою щодо призначення щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, у тому числі оплату житлово - комунальних послуг. 06.12.2017 отримав відповідь, в якій зазначено, що відповідно до довідки - атестата, наданої Управлінням праці та соціального захисту населення м. Ірпінь Київської області, та згідно п. 3 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Позивач вважає відмову УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради у призначенні щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк протиправною, такою, що порушує його права та законні інтереси.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив у задоволені позову відмовити з таких підстав (арк. спр. 34-35).

Позивач перебуває на обліку в УПтаСЗН як внутрішньо переміщена особа з 17.08.2015 року. До цього позивач перебував на обліку в м. Ірпінь.

Згідно даних особової справи, наданої Управлінням праці та соціального захисту населення м. Ірпінь, позивач перебував на обліку внутрішньо переміщених осіб з 28.10.2014.

УПтаСЗН м.Ірпінь було призначено позивачу та її доньці, ОСОБА_2, щомісячну адресну допомогу як працездатній непрацюючий особі, відповідно до п .7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого ПКМУ № 505 від 01.10.2014р.(далі Порядок), із скороченням терміну призначення та зменшенням суми наступним чином: з 28.10.2014 по 30.11.2014 в розмірі 1326 грн.; з 28.12.2014 по 27.02.2015 в розмірі 1105 грн.; з 28.02.2015 по 27.04.2015 в розмірі 884 грн.

Через те, що позивач не працевлаштувався в період призначення допомоги, УПтаСЗН м.Ірпінь не було зроблено перерахунок допомоги як працездатній працюючій особі. Тому на наступний 6-ти місячний строк допомогу було призначено лише доньці позивача у розмірі 884 грн. щомісячно.

Згідно п. 3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

28.11.2017 позивач звернувся із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, додавши довідку про працевлаштування з 01.09.2015р.

Заяву було розглянуто. Але, беручи до уваги рішення про призначення допомоги УПтаСЗН м.Ірпінь від 19.02.2015р. та від 28.05.2015р. та п. 3 Постанови, розпорядженням від 06.12.2017 позивачу було відмовлено у наданні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 травня 2018 року на 11 год. 30 хв. Справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження (арк. спр. 1-2).

У судове засідання позивач не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав (арк. спр. 42).

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки позивач та відповідач про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.11.2017 № 44406, виданої УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради Луганської області, фактичним місцем проживання/перебування позивача є - 93400, АДРЕСА_1 (арк. спр. 12, 39).

28 листопада 2017 року позивач звернулася до УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради із заявою, зареєстрованою за № 17/2525, про призначення щомісячної адресної допомоги, передбаченої Постановою № 505 (арк. спр. 29, 38).

Розпорядженням УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради від 06.12.2017 б/н ОСОБА_1 відмовлено у розрахунку щомісячної адресної допомоги згідно з пунктом 3 Постанови № 505 (арк. спр. 41). Відповідно до змісту розпорядження не підписано начальником УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради.

Листом від 06.12.2017 за № 11033/04 відповідач повідомив ОСОБА_1, що їй відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги відповідно до пункту 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (арк. спр. 28).

ОСОБА_1 працює на посаді старшого викладача кафедри педагогіки та психології Луганського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти з 01 вересня 2015 року (наказ № 73-к від 31.08.2015) за тимчасовим місцем знаходження інституту: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 111, що підтверджується довідкою Луганського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти від 24.11.2017 № 67 (арк. спр. 27, 40).

Рішеннями від 19.02.2015 та від 28.05.2015 УПтаСЗН м. Ірпінь позивачу та її дочці була призначена щомісячна адресна допомога як працездатній непрацюючий особі відповідно до п. 7 Порядку, із скороченням терміну призначення та зменшенням суми наступним чином: з 28.10.2014 по 30.11.2014 в розмірі 1326,00 грн.; з 28.12.2014 по 27.02.2015 в розмірі 1105,00 грн.; з 28.02.2015 по 27.04.2015 в розмірі 884,00 грн. (арк. спр. 36,37).

Вирішуючи позов по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02.09.2014 прийнятий Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", що набрав чинності 15.10.2014, яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

01.10.2014 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 505, якою затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (тут і надалі посилання на норми Порядку наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Згідно з абзацами першим, четвертим пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу другого пункту 8 Порядку № 505 уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

Аналіз вищезазначених норм Порядку № 505 свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається на наступний строк (чергові шість місяців) тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи, на отримання грошової допомоги. Також Порядком № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на викладене, відповідач протиправно розпорядженням від 06.12.2017 б/н відмовив позивачу у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої Постановою № 505.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об'єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним), визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 06.12.2017 б/н, яким позивачу відмовлено у розрахунку щомісячної адресної допомоги, і зобов'язати відповідача призначити позивачу за заявою від 28.11.2017 щомісячну адресну допомогу на період з 28.11.2017 по 28.05.2018, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Крім того, згідно дослідженої копії розпорядження УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради від 06.12.2017 б/н, належним чином завіреної, судом встановлено, що розпорядження не підписане начальником УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради, тобто немає обов'язкового реквізиту, який вказує на прийняття даного рішення повноважним складом.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання дій УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, протиправними, оскільки судом встановлено, що відповідач розпорядженням від 06.12.2017 б/н та листом від 06.12.2017 №11033/04 прийняв рішення всупереч нормам діючого законодавства.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 704,80 грн (арк. спр. 3).

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно заяви ОСОБА_1 від 28 листопада 2017 року, зареєстрованої за № 17/2525.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 06 грудня 2017 року б/н, яким ОСОБА_1 відмовлено у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15 Б) призначити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; фактичне місце проживання: 93400, АДРЕСА_1) за заявою від 28 листопада 2017 року, зареєстрованою за № 17/2525, щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", на період з 28 листопада 2017 року по 27 травня 2018 року, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15 Б) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; фактичне місце проживання: 93400, АДРЕСА_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця