Справа № 804/1769/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2018 року Справа № 804/1769/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -
07 березня 2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втановленням ІІІ групи інвалідності, оформлене листом № 19/18 від 04 січня 2018 року;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах поліції на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію».
Позивач в обґрунтування позовних вимог в позові зазначив наступне. Відповідно до Закону України «Про національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4 ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інвалід ІІІ групи у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Вказує, що листом № 19/18 від 04.01.2018 року Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області відмовило в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, у зв'язку з пропуском встановленого шестимісячного строку після звільнення зі служби.
Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що відмова в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги є правомірною, оскільки виплата одноразової грошової допомоги, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, здійснюється протягом шести місяців після звільнення з поліції. Згідно документів, позивача звільнено зі служби в поліції було 14 червня 2016 року, однак ІІІ групу інвалідності йому було встановлено 15 грудня 2016 року, що перевищує шестимісячний термін встановлений законом. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутністю заперечень з боку сторін, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи 804/1769/18 у спрощеному провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 у період з 20 липня 1994 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07 листопада 2015 року - в органах Національної поліції України.
Наказом Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 13 червня 2016 року № 154 о/с майора поліції інспектора Новоолександрівського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 14 червня 2016 року.
Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААА № 639046 позивачу з 15 грудня 2016 року встановлено IIІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
25 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області із заявою (рапортом) про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що йому 15 грудня 2016 року встановлено інвалідність ІІІ групи, отриманої внаслідок захворювання пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Листом від 04 січня 2018 року № 19/18 Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області повідомило позивача, що законні підстави для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги відсутні, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку визначення інвалідності, встановленого Законом України «Про Національну поліцію» та Порядком.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).
Відповідно до ст. 97 вказаного Закону, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі: 3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Згідно з пп. «б» п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону № 580-VIII, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, у разі визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Частиною 2 ст. 97 Закону № 580-VIII передбачено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
За змістом п. 5 розділу І Порядку № 4 випадок пов'язаний з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.
Статтею 101 Закону № 580-VIII визначений вичерпний перелік випадків, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Відмовляючи позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з призначенням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідач не вказав жодної з зазначених вище підстав.
Як встановлено судом, фактичною підставою для відмови слугувало перевищення шестимісячного строку встановлення інвалідності на один день з дати звільнення зі служби, оскільки позивач звільнився зі служби 14 червня 2016 року, а інвалідність йому призначено 15 грудня 2016 року, тобто поза межами шестимісячного строку, який сплинув 14 грудня 2016 року.
Разом з тим, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи. Принцип пропорційності, зокрема, передбачає, що: 1) здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, яких заплановано досягти; 2) якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження мають бути виправдані необхідністю досягнення важливіших цілей; 3) несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії; 4) для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш «шкідливі» засоби.
Таким чином, принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивачу ІІІ група інвалідності встановлена у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із проходженням служби в поліції.
Перевищення шестимісячного терміну встановлення інвалідності з моменту звільнення на один день, є незначним та не може мати наслідком позбавлення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з втановленням ІІІ групи інвалідності.
Отже, зазначена обставина не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.
В даному випадку, таким числом є саме 15 грудня 2016 р. (шість місяців з 15.06.2016 р.).
Таким чином, інвалідність встановлено позивачу в межах 6-ти місячного строку, встановленого законодавством.
Доводи відповідача стосовно того, що позивач не підтвердив наявність групи інвалідності після 01.01.2018 р. не приймаються судом до уваги, оскільки Закон України «Про Національну поліцію» не містить вимог про підтвердження групи інвалідності поза межами 6-ти місячного строку з моменту звільнення особи зі служби в поліції.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у призначені одноразової грошової допомоги у зв'язку з призначенням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів правомірність рішення щодо відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування підлягають задоволенню. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ЗУ «Про національну поліцію».
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262, 291, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, оформлену листом № 19/18 від 04.01.2018 року.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію».
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тесту судового рішення.
Рішення суду набуває законної сили у відповідності до положень ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. 295Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук