Справа № 826/4737/18
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4737/18 Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати вимогу від 07.03.2018 №08291-05-п-1, Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління з питань реклами, складену головним спеціалістом Скотською О.І.

Крім того, позивачем з позовом подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії вимоги Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління з питань реклами, складеної головним спеціалістом Скотською О.І. від 07 березня 2018 року №08291-05-п-1 про демонтаж конструкції: Щит, що стоїть окремо.

В обґрунтування вказаного клопотання про забезпечення позову зазначено, що Комунальне підприємство «Київреклама» вночі здійснить демонтаж рекламного засобу до моменту розгляду даної справи в суді, чим буде завдано збитків позивачу, як репутаційних так і майнових, і для їх відновлення, в разі задоволення позову, потрібно буде витратити значні кошти.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким зупинити дію вимоги Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління з питань реклами, складеної головним спеціалістом Скотською О.І. від 07 березня 2018 року №08291-05-п-1, про демонтаж конструкції: Щит, що стоїть окремо.

Зокрема, апелянт посилався на те, що загроза демонтажу рекламних засобів йде від самого відповідача, позаяк про наслідки невиконання (які полягають у проведенні демонтажу) прямо вказується в оскаржуваній вимозі.

Відтак, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Тобто, в разі демонтажу конструкції до постановлення рішення у справі, в разі задоволення позову судом, захист прав позивача стане неможливим, оскільки оскаржуване рішення буде виконано та вичерпає свою дію.

При цьому, саме відповідач вимагає здійснити демонтаж конструкції протягом 7 днів та попереджає про наслідки її невиконання у встановлений термін, а саме, про можливість демонтажу конструкції КП «Київреклама» після спливу встановленого строку на добровільне виконання вимоги, а саме після 20.03.2018.

За таких умов, є очевидною небезпека неможливості захистити та поновити права позивача у судовому порядку.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 07 березня 2018 року головним спеціалістом Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Скотською О.І. складено вимогу №08291-05-п-1, якою вирішено здійснити демонтаж конструкції: Щит, що стоїть окремо (суцільний щит), примітки №12794-06 від 13.02.2006, у зв'язку з закінченням терміну дії дозволу 27.12.2017 (а.с. 17 відокремлених матеріалів).

Крім того, у вказаній вимозі зазначено, що у разі невиконання цієї вимоги протягом 7 днів, конструкція буде демонтована Комунальним підприємством «Київреклама».

22 березня 2018 року позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії вимоги Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління з питань реклами, складеної головним спеціалістом Скотською О.І. від 07 березня 2018 року №08291-05-п-1 про демонтаж конструкції: Щит, що стоїть окремо.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені норми Кодексу адміністративного судочинства України пов'язують можливість забезпечення позову. При цьому, протиправність спірного рішення є предметом оскарження в даній справі і відповідні обставини підлягають встановленню під час розгляду справи по суті.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З наведеної правової норми слідує, що обов'язковою умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та охоронюваним законом інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття таких заходів, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв'язку із чим, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За правилами частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вбачається з відокремлених матеріалів справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати вимогу від 07.03.2018 №08291-05-п-1.

При цьому, позивач разом з позовною заявою подав клопотання про забезпечення позову, яке обґрунтовано тим, що Комунальне підприємство «Київреклама» вночі здійснить демонтаж рекламного засобу до моменту розгляду даної справи в суді, чим буде завдано збитків позивачу, як репутаційних так і майнових, і для їх відновлення, в разі задоволення позову, потрібно буде витратити значні кошти.

Відтак, існує очевидна загроза нанесення підприємству збитків через демонтаж майна підприємства та нанесення йому збитків.

Однак, колегія суддів зазначає, що з наявних відокремлених матеріалів справи не вбачається достатніх даних, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії вимоги від 07 березня 2018 року №08291-05-п-1 є фактично вирішенням справи, оскільки протиправність такого рішення буде встановлено під час вирішення даної справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 15 травня 2018 року.