Справа № 640/1155/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Нев'ядомський Д.В.

Суддя-доповідач: Бартош Н.С.

10 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 640/1155/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М., Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Сукач Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 16.03.2018р. по справі № 640/1155/18

за позовом ОСОБА_4

до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1046/80700/17 від 09.01.2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_4, звернулася до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення нею митних правил № 1046/80700/17 від 09.01.2018 р. за ч. 2 ст. 478 МК України .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.03.2018р. по справі № 640/1155/18 позовну заяву залишено без розгляду.

Позивач не погодилася з рішенням суду та подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про законність судового рішення, у зв'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою 25.01.2018 р., проте оскаржувану постанову прийнято Харківською митницею ДФС 09.01.2018 р. у присутності представників позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_2, які брали участь у розгляді справи, отже позивачем пропущений процесуальний строк для звернення до адміністративного суду. Крім того, зазначив, що копія постанови отримана позивачем 15.01.2018 р.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що оспорюване позивачем рішення митного органу прийняте 09.01.2018 р., а до суду першої інстанції позивач звернулася з позовом про його скасування лише 25.01.2018 р.

В той же час, при зверненні до суду першої інстанції позивачем заявлене клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке обґрунтовувалося тим, що спірну постанову позивач отримала лише 15.01.2018 р., а підготовка позовної заяви потребувала певного часу, у зв'язку з чим, позивач звернулася до суду протягом десяти днів з моменту отримання копії спірної постанови .

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження постанови органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил врегульовано Митним кодексом України.

Так, відповідно до положень ст. 487 Митного кодексу України (далі - МК України) провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 529 МК України скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Відповідно до положень ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Колегія суддів зазначає, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не була присутня при розгляді справи про порушення митних правил особисто і копію постанови про притягнення її до відповідальності отримала 15.01.2018 р.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права». Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Враховуючи ту обставину, що позивач не був присутнім під час розгляду справи про порушення митних правил, копію рішення митного органу від 09.15.01.2018 р. нею отримано 15.01.2018 р., а також зважаючи на те, що позовна заява подана в десятиденний строк з моменту отримання копії оспорюваного рішення, колегія суддів вважає, що в цьому випадку суд першої інстанції, зважаючи на незначний сплив часу з моменту закінчення строку оскарження постанови (19.01.2018 р.) і до моменту звернення до суду із позовом (25.01.2018 р.) та необхідність позивачу отримати кваліфіковану правову допомогу, повинен був врахувати ці обставини та ухвалити рішення про поновлення позиву строку звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З положень наведеної норми КАС України вбачається, що суд може залишити позовну заяву без розгляду після відкриття провадження у справі лише за наявності певних умов: 1) - пропуск строку виявлений після відкриття провадження; - позивач не заявив клопотання про поновлення строку; - підстави про поновлення строку визнані судом неповажними; 2) після відкриття провадження висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайшов інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Судом першої інстанції при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без розгляду не дотримано приписів наведеної вище норми КАС України, оскільки, як зазначалося вище, при зверненні до суду першої інстанції позивачем заявлялося клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин пропуску цього строку.

В той же час, судом першої інстанції фактично відкрито провадження в справі без розгляду цього клопотання та надання йому відповідної оцінки (щодо визнання причин пропуску строку поважними чи не поважними та щодо наявності підстав для поновлення цього строку чи відмови в його поновленні). В ухвалі про залишення позовної заяви без розгляду судом першої інстанції також не зроблений висновок щодо визнання поважними чи неповажними причин пропуску строку звернення до суду, які вказані позивачем в позовній заяві.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до безпідставного залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи те, що ухвала Київського районного суду м. Харкова від 16.03.2018р. по справі № 640/1155/18 прийнята без дотримання п.4 ч.1 ст. 320 КАС України, тобто з порушенням норм процесуального права, які привели до неправильного вирішення питання, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 294, 308, 312, 321, 325, 327, 328 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 16.03.2018р. по справі № 640/1155/18 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 16.03.2018р. по справі № 640/1155/18 - скасувати.

Справу № 640/1155/18 направити до Київського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко