Справа № 450/3158/17
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1227/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представника апелянта ОСОБА_1,

прокурора Цинайко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 січня 2018 року про закриття провадження у справі, ухвалену головуючим суддею Мельничук І.І., об 11:46:09 у м. Пустомити, повний текст складений 29.01.2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Вавруха Ореста Іренейовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Кабінет Міністрів України, Львівська місцева прокуратура №3 в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив :

ОСОБА_2 звернулася з позовом до державного реєстратора Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Вавруха О.І. про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Сокільницької сільської ради Вавруха О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34320232 від 17.03.2017 року, згідно якого за Кабінетом міністрів України зареєстровано право державної власності на земельну ділянку площею 0,1501 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням: землі житлової забудови, громадське-житлове будівництво, за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 січня 2018 року закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Позивач ОСОБА_2 оскаржила ухвалу суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що предметом адміністративного позову є оскарження дій державного реєстратора Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Вавруха О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Підставою звернення до адміністративного суду є те, що відповідач при вчиненні реєстраційних дій з реєстрації за Кабінетом Міністрів України права державної власності на земельну ділянку та прийнятті оскаржуваного рішення діяв всупереч вимогам законодавства, зокрема, ст.ст. 3,10,13,15,24,27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.9,67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року, п.4, 10, 11, 15, 16,17,19,20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.10.2011 року, що мало наслідком порушення прав позивача як власника будинку, розташованого на цій земельній ділянці. Зазначає, що спору про будь - яке право цивільне у даному випадку немає.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2014 року у справі № 1328/7411/12, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24.02.2015 року, у позивача ОСОБА_2 витребувано земельну ділянку площею 0,1501 га, кадастровий номер НОМЕР_1, державний акт серії НОМЕР_2 та зобов'язано її повернути цю земельну ділянку у розпорядження держави в особі Кабінету міністрів України.

На виконання зазначеного судового рішення Шевченківським районним судом м. Львова виданий виконавчий лист № 2/466/114/14 від 05.05.2015 року, за яким Шевченківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 47974612.

У ході виконавчого провадження державний виконавець зобов'язав ОСОБА_2 повернути земельну ділянку 0,1501 га, кадастровий номер НОМЕР_1, державний акт серії НОМЕР_3 у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України.

03.11.2016 року позивач звернулась до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2014 року.

Однак, рішенням державного реєстратора Туганової Н.С. № 32289089 від 09.11.2016 року відмовлено у реєстрації права власності за Кабінетом Міністрів України на підставі вказаного судового рішення у зв'язку із неможливістю встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; реєстрацією права власності на житловий будинок на цій земельній ділянці та відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1.

У зв'язку з цим 17.11.2017 року Шевченківським ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова №2/466/114/14 від 03.06.2014 року.

17.03.2017 року державний реєстратор Ваврух О.І. на підставі виконавчого листа №2/466/114/14 від 03.06.2014 року, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2014 року у справі № 1328/7411/12, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.10.2015 року, ухвали апеляційного суду Львівської області від 24.02.2015 року у справі № 1328/7411/12 та ухвали апеляційного суду Львівської області від 08.04.2015 року у справі № 1328/7411/12 прийняв рішення про реєстрацію права державної власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 за Кабінетом Міністрів України.

Тобто державним реєстратором здійснено реєстрацію земельної ділянки з відкриттям нового розділу в державному реєстрі речових прав на виконання рішення Шевченківського суду м. Львова від 03.06.2014 року у справі № 1328/7411/12.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі виходив з того, що позовна заява у цій справі подана у зв'язку із реєстраційними діями, здійсненими на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право (в межах якого, за наявності для цього підстав) можуть бути розв'язані питання, пов'язані з реєстрацією права власності на будівлю.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, зазначає наступне.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті другої Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.8 цього Закону орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації, забезпечує ведення Державного реєстру прав, надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом, забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна, здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що правове становище державного реєстратора Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Вавруха О.І. у сфері спірних правовідносин свідчить про реалізацію ним владних управлінських функцій.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що предметом даного позову є оскарження рішення державного реєстратора Сокільницької сільської ради Вавруха О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; підставою позову є порушення порядку вчинення реєстраційних дій та відсутність підстав для їх проведення.

Таким чином, у даному спорі дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії державного реєстратора Сокільницької сільської ради Вавруха О.І., який у межах спірних правовідносин діяв як суб'єкт владних повноважень.

Крім того, апеляційним судом не встановлено зв'язок позовних вимог із наявністю спору про право цивільне, при цьому в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не наведено жодного обґрунтування та доказів наявності цивільно-правового спору.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином не визначив характер спору, не встановив належним чином предмет та підстави заявлених позовних вимог, внаслідок чого дійшов передчасного та помилкового висновку щодо неналежності спору до юрисдикції адміністративного суду, а тому відповідно до ст. 320 КАС України ухвала суду підлягає скасуванню, як така, що винесена із неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про належність спору до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до ст. 320 КАС України апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 січня 2018 року про закриття провадження у справі №450/3158/17 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складене 15.05.2018 року