Справа № 500/1669/18     
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1669/18
УХВАЛА

10 травня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. І. Франка, 10) про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2018 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.03.2018 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії направлено за предметною підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2018 року справа призначена до розгляду судді Бутенко А.В.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Заявник надав позовну заяву з порушенням вказаних вимог КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; а також відомі позивачу: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відмові позивачу), номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Судом встановлено, що Позивачем не зазначено номерів засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти, своїх та Відповідача. Позивачем зазначено номер та серію паспорта, проте до позову копію паспорта не надає.

Відповідно до п.п. 3, 4, 5, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Разом з тим, позовна заява позивача не містить ціни позову, не надано обґрунтований розрахунок суми, яку Позивач просить стягнути, обґрунтування викладу обставин та підтвердження позовних вимог. Також, позивачем не зазначено будь-яких доказів, які б підтвердили вказані обставини.

Частиною 1 ст. 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Згідно з п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Позивач у 1 та 2 вимогах позовної заяви зазначає про протиправність стягнення 270,00 грн. та непоновлення пільг позивачеві як дитині війни, а в 3 вимозі просить зобов'язати сплатити позивачеві кошти на суму, яка дорівнює заборгованості, тобто зазначений у позові спосіб захисту прав не відповідає змісту позову та вимогам ч.1 ст.5 КАС України.

Суд зазначає, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Виклад вимог таким чином не відповідає вимогам КАС щодо змісту позовних вимог, тобто формулювання їх максимально чітко і зрозуміло.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів, відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що Позивачем не надано додатків до позовної заяви для відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 44 КАС України, учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Статтею 94 КАС України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чиним законодавством. Учасник справи, який подаєписьмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Проте, позивачем до позовної заяви не надано вищезазначені докази. Крім того, додано копії документів, які не засвідчені належним чином у встановленому законом порядку, не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів.

Таким чином, позивачем не надано всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, також позивачем письмово не повідомлено про неможливість надання доказів, не зазначено причин, з яких такі докази не можуть бути подані, крім того, позивачем не надано докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідних доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення ч. 3 ст.161 КАС України, позивач до позовної заяви не надав документу про сплату судового збору.

Позивач у позові просить звільнити від сплати судових витрат, оскільки пенсія за віком, становить єдине джерело його існування.

Суд вважає заможливе, відмовити в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судових витрат, виходячи з наступного.

У відповідності з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок йогос плати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI .

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналізуючи вказані норми законодавства, можливо дійти висновку, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

У той же час, на думку суду, надана позивачем довідка пенсійного органу не є належним доказом, що підтверджує майновий стан позивача, а також відсутність інших доходів, окрім пенсії.

Для підтвердження майнового стану сторони належним доказом є відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків.

На переконання Європейського суду з прав людини, при оцінюванні розміру судового збору, слід обов'язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження.

Отже, для того, щоб суд міг врахувати фінансову спроможність заявника, останній повинен надати суду докази, які достовірно підтверджують його матеріальний стан. Проте в матеріалах справи такі докази відсутні.

Водночас, суд зазначає, що звільнення від сплати судового збору, з урахуванням майнового стану сторони, є правом суду, а не обов'язком.

Крім того, невмотивоване звільнення від сплати судового збору утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення до суду за захистом. Адже, відповідно до ст. 8 КАС України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, а тому клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовийзбір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовийзбір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 01.01.2018 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 грн.

В зв'язку з тим, що Позивачем не зазначено ціну позову, зазначено про необхідність приведення позову у відповідність зі ст. 5, 160, 161 КАС України суд не має можливості зазначити, скільки саме Позивач повинен доплатити судовий збір.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, позивачу необхідно привести адміністративний позов у відповідність до вимог ст. 5, 160, 161 КАС України; надати докази про сплату судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" із наданням доказів про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України або надати обґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору із наданням відповідних доказів.

Згідно зі ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Суд вважає необхідним залишити позов без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви та роз'ясняє, що недоліки повинні бути усунути шляхом надання до суду належним чином оформленого позову відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, його копій та копій документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, надання відповідних належних доказів по справі.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у 160, 161 КАС, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім'я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Саме належним чином оформлений позов, якій вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.

Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали здано на пошту чи передано іншими відповідними засобами зв'язку.

У разі своєчасного виконання ухвали суду та усунення недоліків позовної заяви не шляхом здачі належним чином оформленого позову, документів до канцелярії суду, а шляхом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового зв'язку, для попередження повернення судом позовної заяви з підстав невиконання вимог ухвали суду щодо усунення недоліків у встановлений строк позивачу необхідно про надіслання матеріалів засобами поштового зв'язку повідомити суд на його електрону адресу, факс.

Згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11. 2013року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

У разі неотримання судом позову та матеріалів на виконання ухвали суду з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень іншими засобами зв'язку судом буде вирішене питання про повернення позову у вказані строки.

Керуючись ст. ст. 122-123, 169, 171, 241-243 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. І. Франка, 10) про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Відмовити ОСОБА_1 у клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

Повідомити позивача про необхідність протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути, визначенні даним судовим рішенням недоліки, та роз'яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві відповідно до приписів п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Бутенко А.В.