Справа № П/811/1376/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2018 року справа № П/811/1376/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року у справі №П/811/1376/17 (головуючий суддя у 1 інстанції - Притула К.М., постанова ухвалена та складена в повному обсязі в м.Кіровоград у приміщенні Кіровоградського окружного адміністративного суду 04 грудня 2017 року) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 30.06.2017 року №17644-13.

В обґрунтування позову зазначив, що при прийнятті відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення податковим органом не враховано, що середньоринкова вартість автомобіля Auda модель G7 2016 року випуску, складає 917 700,00 грн., а тому даний автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, оскільки його середньоринкова вартість є меншою від суми, встановленої п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України на 1 січня податкового (звітного) року, тобто 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Тому вважає, що податкове повідомлення - рішення від 30.06.2017 року №17644-13 є незаконним та підлягає скасуванню.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 року №17644-13 прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позивачу відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивачу нараховано транспортний податок за легковий автомобіль Audi Q7 2016 року випуску. Вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єкту циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля та розміщується на його офіційному сайті. Програмним забезпеченням ІС «Податковий блок» доведено на відпрацювання перелік об'єктів оподаткування транспортним податком, у зв'язку з чим позивачу було винесено спірне податкове повідомлення-рішення та визначено зобов'язання із транспортного податку за 2017 рік у розмірі 25000,00 грн.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування відзиву зазначив, що апеляційна скарга не відповідає дійсним обставинам справи. Згідно розрахунку вартості автомобіля його вартість становить 917700,00 грн., що не складає 750 мінімальних заробітних плат встановлених на 1 січня податкового року, тому його автомобіль не є об'єктом оподаткування в розумінні пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України. Також посилається на те, що відповідачем неправомірно винесено спірне податкове повідомлення-рішення, оскільки транспортний засіб за який йому нараховано транспортний податок 12.10.2016 року був перереєстрований на нового власника, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом Територіального сервісного центру №3541 від 06.12.2017 року.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, жодних клопотань чи заяв до суду не надали, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що Головним управління ДФС у Кіровоградській області на підставі пп.54.3.3 п54.3 ст. 54, пп. 267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України 30.06.2017 року було прийнято податкове повідомлення-рішення №17644-13, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: Транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн., податковий період 2017 рік.

Як зазначає контролюючий орган у запереченні на адміністративний позов та апеляційній скарзі, підставою для нарахування позивачу транспортного податку за 2017 рік став легковий автомобіль Audi Q7, 2016 року випуску, який визначено у ІС «Податковий блок» серед об'єктів оподаткування транспортним податком.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно до п.п.267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Отже, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, які є власниками легкових автомобілів, що є об'єктами оподаткування.

Колегією суддів встановлено, що легковий автомобіль Audi Q7, 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який 12.10.2016 року зареєстровано за громадянином ОСОБА_2, того ж дня - 12.10.2016 року було перереєстровано на нового власника, на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №3541/2016/123980, що підтверджується листами Територіального сервісного центру 3541 Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області від 10.11.2017 року №31/11/3541-К-116 та від 06.12.2017 року №31/11/3541-К-141. (а.с.34, а.с.43)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Audi Q7, 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, власником зазначеного легкового автомобіля є ОСОБА_3, дата першої реєстрації та дата реєстрації автомобіля співпадають - 12.10.2016 року. (а.с.35)

Жодних доказів на підтвердження того, що у власності ОСОБА_2 в 2017 році перебував легковий автомобіль Audi Q7, 2016 року випуску, до суду не надано, а тому колегія суддів прийшла до висновку про безпідставність нарахування позивачу транспортного податку за 2017 рік на автомобіль, який не перебував у його власності.

Також слід зазначити, що положення підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2017 році є легкові автомобілі середньоринкова вартість яких становить понад 1 200 000 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціальної розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів Україні станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Середньоринкова вартість легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком, розраховується згідно Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів - затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 61.

Мінекономрозвитку відповідно до вказаної методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, які віднесенні до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Отже, для визначення об'єкта оподаткування транспортним податком, в розпорядженні органу ДФС має бути інформація про середньоринкову вартість автомобіля із врахуванням марки, моделі, року, типу двигуна, об'єм циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач та пробігу тощо.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до п.9 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015 року, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Тобто, у податкового органу наявний обов'язок обґрунтувати суму винесеного податкового повідомлення-рішення з наданням розрахунку податкового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Кіровоградській області до податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 року №17644-13 не додало розрахунок податкового зобов'язання, також такий розрахунок не було надано і до суду, а тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість суми податкового зобов'язання визначеного у спірному податковому повідомленні-рішенні та визначення такого зобов'язання без наявних на те підстав.

Суд апеляційної інстанції двічі витребував у відповідача розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу марки Audi, модель Q7, 2016 року випуску, об'єм двигуна - 2967, тип пального D, на який ОСОБА_2 було нараховано транспортний податок за 2017 рік, з обов'язковим посиланням на підстави його проведення, проте вимоги суду не були виконані, жодних доказів від відповідача не надходило.

Відповідно до п.2, п.4, п.6, п.7 ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов'язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Частина 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, не доведено правомірність нарахування позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку за 2017 рік в розмірі 25000,00 грн., а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення та задоволення адміністративного позову.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року у справі №П/811/1376/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 08 травня 2018 року та відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 08.05.2018 року.

Суддя-доповідач С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва