Справа № 640/1955/18
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/1955/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Шаповал Є.Б.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_3 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №1057/80700/17 від 25.01.2018 року за ч.2 ст. 478 МК України у відношенні ОСОБА_3 В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. Заступником начальника Харківської митниці ДФС Волокітіним Є.П. 25.01.18 року було складено оскаржувану постанову, якою було визнано позивача винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 478 МК України та накладення на неї адміністративного стягнення в сумі 8500 грн. Позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки була винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому повинна бути скасована. 05.10.2017 року був складений протокол про ПМП за ч.2 ст. 478 МК України №1057/80700/17 за відсутності позивача та її представника. 25.01.2018 року під час розгляду постанови про ПМП №1057/80700/17 було встановлено, що на складі ТОВ «Євро-Диліжанс» зберігається залишок товару «вироби із скловолокна…, комбо-мати прошиті…» у кількості 2025 кг, вартістю 185065,23 грн., оформлений за митною декларацією типу ІМ74ДЕ від 12.08.2016р. №807100000/2016/031139, власником яких було ТОВ «Вікотекс». 30.06.2017 року наказом Харківської митниці ДФС №113 підприємству ТОВ «Євро-Диліжанс» було анульовано дозвіл на відкриття та експлуатацію митного складу, розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, с. Руська Лозова, вул. Белгородська, буд. 1. 28.07.2017 року у передбачений законом спосіб та з дотриманням всіх норм чинного законодавства ТОВ «Євро-Диліжанс» звернулось до Харківської митниці ДФС із заявою про переміщення товарів з митного складу на склад органу доходів і зборів, а також пропозиція до Харківської митниці ДФС укласти з ТОВ «Євро-Диліжанс» відповідний договір на використання приміщень складу ТОВ «Євро-Диліжанс» для зберігання зазначених товарів. 09.08.2017 року на адресу ТОВ «Євро-Диліжанс» надійшов лист з Харківської митниці ДФС від 31.07.2017 року, в якому зазначено, що Харківська митниця ДФС не вбачає достатніх підстав для передачі на зберігання товарів на склад, що належить ТОВ «Євро-Диліжанс». Дана відповідь є незрозумілою, а якщо вказаний лист оцінювати в якості рішення, то таке рішення не відповідає вимогам наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №627. 14.08.2017 року ТОВ «Євро-Диліжанс» знову звернувся з листом до Харківської митниці ДФС, в якому зазначає вищевикладені наявні порушення, відповідно до якого вже заступник начальника Харківської митниці ДФС зазначає про готовність останньої прийняти на склад митниці товарів, проте вказаний лист було складено з порушення вказаного наказу. Станом на 07.02.2018 року вищезазначені умови Харківська митниця ДФС не виконала у зв'язку з чим можна зробити висновок, що рішення так і не прийнято, а тому неможливо притягати позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Також зі змісту оскаржуваної постанови не з'ясовано факт чи зверталась позивач з заявою про переміщення товарів зі складу ТОВ «Євро-Диліжанс» на склад органу доходів і зборів. Крім того, на всі грошові кошти, що містяться на розрахункових рахунках ТОВ «Євро-Диліжанс» накладено арешт постановою ДВС. У зв'язку із чим ТОВ «Євро-Диліжанс», хоча і маючи намір та бажання перемістити зі складу ТОВ «Євро-Диліжанс» на митний склад Харківської митниці ДФС товари, однак не мало такої можливості, а тому дана обставина свідчить про відсутність суб'єктивної складової адміністративного правопорушення.

А тому, позивач всіх необхідних заходів встановлених чинним законодавством для того, щоб уникнути наявності будь-яких порушень законодавства, тобто завчасно повідомила Харківську митницю ДФС щодо можливості переміщення товарів, які знаходяться на складі ТОВ «Євро-Диліжанс» на склад органів доходів і зборів, а тому у позивача відсутня об'єктивна та суб'єктивна складова адміністративного правопорушення.

12.03.2018 року представником відповідача Харківської митниці ДФС було надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому він просить відмовити в його задоволенні, посилаючись, що вказаний позов є безпідставним, оскільки наказом Харківської митниці ДФС №113 від 30.06.2017 року анульовано дозвіл на відкриття та експлуатацію митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс», розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Белгородська, буд. 1. Станом, на дату складання протоколу про ПМП у справі про ПМП №1057/80700/17, на зазначеному складу продовжував зберігатись залишок товару «вироби із скловолокна», одержувачем яких було ТОВ «євро-Диліжанс», а власником яких є ТОВ «Вітотекс», який повідомив ТОВ «євро-Диліжанс» про необхідність переміщення товарів на інший митний склад, склад органу доходів і зборів чи заявлення їх в інший митний режим. Проте, вказану вимогу утримувачем складу виконано не було, а можливість отримати зі складу ТОВ «Євро-Диліжанс» не вбачалося можливим через відсутність доступу до складського приміщення. Директором ТОВ «Євро-Диліжанс» є позивач по справі, та є посадовою особою, яка несе відповідальність за порушення встановленого строку розпорядження товарами, що зберігалися на митному складі, вбачаються достатні дані, які вказують на вчинення нею порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 478 МКУ. Харківською митницею ДФС було спрямовано позивачу про готовність прийняття на склад митниці залишку задекларованих товарів. Листом від 19.09.2017 року позивача було повідомлено про необхідність прибути до відповідного підрозділу митниці 04.10.2017 року о 14.00 год. для надання відповідних пояснень, але вона не з'явилась, та лише 28.07.2017 року звернулась до Харківської митниці ДФС з заявою про переміщення товарів на склад органу доходів та зборів, та заявник наполягав на використанні в якості такого складу приміщення складу ТОВ «Євро-Диліжанс». За результатом розгляду вказаної заяви Харківська митниця повідомила аргументовано заявника про відсутність на те правових підстав для передачі на зберігання товарів на склад ТОВ «Євро-Диліжанс», та вказаний лист не містив відмови у прийнятті товарів на склад митниці. В подальшому 16.08.2017 року Харківська митниця ДФС повідомила директора ТОВ «Євро-Диліжанс» ОСОБА_3 про готовність прийняти на склад митниці товари, на що листом від 28.08.2017 року ТОВ «Євро-Диліжанс» повідомило про відсутність наміру виконувати вимоги законодавства щодо переміщення товарів на склад митниці. Але, вказаний товар так і не був переміщений на склад митниці, у зв'язку з чим ОСОБА_3 було викликано до Харківської митниці ДФС для надання відповідних пояснень, але вона не з'явилась у зв'язку з чим було складено протокол про ПМП, копію якого було спрямовано позивачу поштою, та розгляд справи було призначено на 14.11.2017 року на 15.00 год. 14.11.2017 року до Харківської митниці ДФС надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, яке було задоволено, та відкладено розгляд справи на 25.01.2018 року на 15.00 год., про що було повідомлено позивача, але на розгляд справи а ні позивач, а ні її представник не з'явились, а тому було складено на позивача постанову за ч.2 ст. 478 МК України, яка була спрямована позивачеві рекомендованим листом, яку було отримано 30.01.2018 року. А тому, розгляд справи про порушення митних правил відбувся з дотриманням норм митного законодавства.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Харківської митниці ДФС ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав зазначених у відзиві на адміністративний позов.

23.02.2018 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду, а представник позивача ОСОБА_7 з клопотанням про об'єднання позовів в одне провадження та про про поновлення строків, за результатами розгляду яких було постановлено ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2018 року, якою в задоволенні клопотання представника Харківської митниці ДФС було відмовлено, та поновлено позивачу пропущений строк на оскарження постанови, та в задоволенні клопотання про об'єднання позовів в одне провадження - відмовлено.

Представником позивача ОСОБА_2 було заявлено клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка ТОВ «Вікотекс» ОСОБА_8., яке ухвалою суду від 05.04.2018 року було задоволено, але свідок в судове засідання не з'явився, а представник позивача ОСОБА_2 не наполягав на його допиті в судовому засіданні, та вказав, що будь-які клопотання у нього відсутні.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Євро-Диліжанс» був утримувачем митного складу відкритого типу, що здійснює свою діяльність в зоні діяльності митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС, розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Белгородська, буд. 1, а позивач по справі є директором ТОВ «Євро-Диліжанс». Наказом Харківської митниці ДФС №113 було анульовано дозвіл на відкриття та експлуатацію вказаного митного складу.

Після анулювання вказаного дозволу на складі ТОВ «Євро-Диліжанс» зберігався залишок товарів «вироби зі скловолокна: різниця зі скловолокна…, комбомати прошиті…», оформлені за митною декларацією типу ІМ74ДЕ від 12.08.2016 року №807100000/2016/031139, одержувачем яких було ТОВ «Євро-Диліжанс», а власником ТОВ «Вікотекс». Генеральний директор ТОВ «Вікотекс» ОСОБА_8. у своєму поясненні від 15.08.2017 року повідомив про письмове повідомлення ним ТОВ «Євро-Диліжанс» щодо необхідності переміщення зазначених товарів на інший митний склад, склад органу доходів та зборів, чи заявлення їх в інший митних режим, проте вказану вимогу виконано не було, а можливості самостійно отримати вказані товари в нього не було у зв'язку з відсутністю доступу до складського приміщення.

27.07.2017 року ТОВ «Євро-Диліжанс» звернулось з листом вих. №135 на адресу Харківської митниці ДФС, в якому просить прийняти рішення про переміщення товарів, які зберігаються на митному складі ТОВ «Євро-Диліжанс» на склад органу доходів та зборів, та запропонував приміщення складу ТОВ «Євро-Диліжанс» використати Харківською митницею ДФС як склад органу доходів і зборів.

Але, як встановлено в судовому засіданні вказаний товар Харківській митниці ДФС передано не було, при цьому Харківська митниця ДФС повідомила ТОВ «євро-Диліжанс» про готовність прийняття вказаного товару. Але, ТОВ «Євро-Диліжанс» звертався з заявами, в яких повідомляв Харківську митницю ДФС, що форма їх рішення не відповідає діючому законодавству, просило повідомили про особливості їхнього митного складу, та допущення представників для його огляду тощо, на що відповідними листами Харківська ДФС надавала відповіді.

Також позивач була запрошена до Харківської митниці ДФС для надання відповідних пояснень, та складання відповідних протоколів, але вона не з'явилась.

За вказаним фактом 05.10.2017 року було складено протокол про ПМП №1057/80700/17 у відношенні позивача за ч.2 ст. 478 МК України, який було спрямовано позивачу поштою, та розгляд справи було призначено на 14.11.2017 року на 15.00 год.

Але, 14.11.2017 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 25.01.2018 року, про що був повідомлені як сама позивач, так і її представник, але на розгляд справи ніхто не з'явився.

25.01.2018 року відносно позивача було складено оскаржувану постанову за ст. 478 ч.2 МК України за порушення встановленого строку розпорядження товарами, які зберігаються на митному складі, у разі анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію цього складу.

За диспозицією частини 2 статті 478 МК України відповідальність настає за зміну стану товарів, що зберігаються в режимі митного складу на митних складах, без дозволу органу доходів і зборів, невжиття передбачених частиною п'ятою статті 129 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк зберігання яких в режимі митного складу закінчився, а так само порушення встановленого частиною другою статті 429 цього Кодексу строку розпорядження товарами, які зберігаються на митному складі, у разі анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію цього складу .

Відповідно до ч.1 ст. 522 Митного кодексу України, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 546 Митного кодексу України визначено, що митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Отже, в даному випадку Харківська митниця ДФС є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Відповідно до п. 1, п. 4, п. 11 ч. 2 ст. 544 Митного кодексу України визначено, що серед іншого здійснюючи державну митну справу органи доходів і зборів виконують такі основні завдання: забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи; здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо; здійснення в межах повноважень, визначених цим Кодексом, контролю за діяльністю підприємств, які надають послуги з декларування товарів, перевезення та зберігання товарів, що переміщуються через митний кордон України чи перебувають під митним контролем, та здійснюють інші операції з такими товарами, надання дозволів на здійснення зазначених видів діяльності; видача сертифікатів уповноваженого економічного оператора.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 404 Митного кодексу України до одного із видів діяльності, контроль за провадженням якого здійснюється органами доходів і зборів належить відкриття та експлуатація митного складу.

Частиною 1 ст. 424 Митного кодексу України визначено, що митний склад - це відповідним чином облаштовані складське приміщення, резервуар, холодильна чи морозильна камера, критий чи відкритий майданчик, призначені для зберігання товарів під митним контролем.

Відповідно до ч. 3 статті 406 Митного кодексу України, дозвіл на провадження діяльності митного складу надається митницею, в зоні діяльності якої розташовані відповідні території, приміщення, резервуари, холодильні чи морозильні камери, криті чи відкриті майданчики, які можуть використовуватися при провадженні цього виду діяльності, в порядку, визначеному цим Кодексом, з обов'язковим подальшим повідомленням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядком надання складським об'єктам статусу «митний склад» та позбавлення такого статусу, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.07.2015 № 835, визначені форми, порядок подання та розгляду заяв, порядок надання, зупинення дії, анулювання дозволів на провадження діяльності митного складу.

Відповідно до ч.1 ст. 412 Митного кодексу України дозволи можуть бути анульовані або їх дія може зупинятися на строк до 30 днів органами, уповноваженими надавати ці дозволи.

Частинами 1-2 статті 429 Митного кодексу України визначено, що у разі зупинення дії або анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу розміщення нових партій товарів на цьому складі не дозволяється.

Протягом 30 днів з дня анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу товари, які зберігаються на цьому складі, повинні бути переміщені під митним контролем їх власником, уповноваженою ним особою або утримувачем митного складу на інший митний склад, на склад органу доходів і зборів чи заявлені в інший митний режим.

Отже, частина 2 ст. 429 Митного кодексу України визначає вичерпний перелік можливих способів розпорядження товарами: переміщення на інший митний склад; переміщення на склад органу доходів і зборів; заявлення в інший митний режим.

Водночас, як встановлено судом, ТОВ «Євро-Диліжанс» замість того, щоб виконати положення ч. 2 ст. 429 Митного кодексу України та перемістити товари з приміщень митного складу, почало звертатись до митниці з заявами, в яких повідомляло, що ТОВ «Євро-Диліжанс» готовий передати вказані товари, та пропонувало, що приміщення ТОВ «Євро-Диліжанс» може використовуватись Харківською митницею ДФС як склад органу доходів і зборів, крім того цікавились умовами зберігання даного товару на складах митниці, що можна розцінювати як навмисне затягування строків передачі товару на склади митниці.

При чому суд, звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено права суб'єкта господарювання на експлуатацію митного складу в складських об'єктах, яких позбавлено статусу "митний склад" та утримувачем яких не виконано вимоги Митного кодексу України щодо розпорядження товарами, які на ньому зберігалися. Обов'язок розпорядження такими товарами (тобто їх переміщення за межі такого митного складу) є безумовним та не передбачає будь-яких альтернатив. А тому, враховуючи, що директором ТОВ «Євро-Диліжанс» дійсно вказані вимоги ст. 429 ч.2 МК України виконані не були, та нею дійсно було порушено строк розпорядження товарами, які зберігаються на митному складі у разі анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію цього складу, а тому оскаржувана постанова відносно неї була прийнята в межах діючого законодавства, та призначене покарання відповідає санкції статті 478 ч.2 МК України,

та постанова прийнята уповноваженою на те особою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час провадження у справі про порушення митних правил № 1057/80700/17 митницею підтверджено наявність в діях позивача порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 478 МК України та правомірно прийнято оскаржувану постанову у відношенні позивача.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №1057/80700/17 від 25 січня 2018 року за ст. 478 ч.2 МК України у відношенні ОСОБА_3 - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 08 травня 2018 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ