Справа № 523/3342/18     
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/3342/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання: 65069, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95; ) про визнання протиправними дії та розпорядження від 05.01.2018 року та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якій позивач просить:

визнати протиправними дії та Розпорядження 821000 від 05.01.2018 року, якими за результатами перерахунку/осучаснення, розмір пенсії ОСОБА_2 штучно зменшено на розмір 3385,54 грн. з 01.10.2017 року;

зобов'язати відповідача виконати належний/законний перерахунок/осучаснення розміру пенсії ОСОБА_2 з застосуванням середньомісячної заробітної плати в Україні за 2014-2016 рр. у розмірі 3764,40 грн. за нормою ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дотриманням усіх норм пенсійного законодавства та з урахуванням резолютивних частин усіх судових рішень за період 2010-2014 рр. щодо належного розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 та сплатити різницю між сплаченим та перерахованим розмірам пенсії з 01.10.2017 року.

Ухвалою від 29.03.2018 року Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху.

11.04.2018 року (вхід. № 9991/18) на виконання ухвали позивач надав до суду заяву про усунення недоліків, зазначених в Ухвалі від 29.03.2018 року, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі.

08.05.2018 року (вх. № 12876/18) від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 15.04.2008 року позивачу призначено пенсію на пільгових умовах за Списком № 2. Серед іншого зазначено, що з 01.10.2017р. (на виконання пенсійної реформи) відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо підвищення пенсій» зобов'язано провести масовий перерахунок/осучаснення пенсії з 01.10.2017р. усім пересічним пенсіонерам відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України № 486 від 12.07.2017р. Однак листом від 12.02.2018р. № 32/Я-5 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку/осучасненні розміру його пенсії із застосуванням середньомісячної заробітної плати в Україні за три 2014 -2016 роки у розмірі 3764,40 грн. з 01.10.2017р. Крім того 29.12.2017р. позивач звернувся до відповідача з заявою щодо роз'яснення підстав зменшення розміру пенсії, за результатами розгляду якої повідомлено про недоцільність перерахунку/осучаснення пенсії із застосуванням середньомісячної заробітної плати в Україні за три 2014-2016 роки у розмірі 3764,40 грн., оскільки за розрахунком відповідача розмір пенсії становить 3385,54 грн. Зазначене твердження, на думку позивача, є помилковим, оскільки при призначенні у 2008 році розмір пенсії позивача розраховувався із застосуванням середньої заробітної плати в Україні у розмірі 1352,75 грн. (розмір пенсії до 01.10.2017 р. складав 5317,39 грн.). Позивач звертає увагу, що під час призначення йому пенсії в 2008 році для розрахунку розміру його пенсії застосовувалась Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні за 2007 рік у розмірі 1352,75грн (в судовому рішенні №2-3898/10 зазначено), а з 01.10.2017 року повинно бути застосовано Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні за 2014-2016рр. - 3764,40грн, тобто має бути застосовано майже втричі більший розмір, відтак у формулі Зп = Зс х (Ск : К) змінюється лише середньомісячна заробітна плата - Зс, з розміру - 1352,75грн. на розмір - 3764,40грн., а інші показники залишаються незмінними (останній перерахунок/осучаснення було в 2012р.), тому наголошення відповідача про недоцільності проведення перерахунку/осучаснення розміру його пенсії позивач вважає безпідставним, а надані Розпорядження 821000 від 26.02.2017р. та від 05.01.2018р. такими, що свідчать про неправомірні дії відповідача.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017р. №2148-VІІІ (далі - Закон № 2148) було внесено зміни до ряду нормативних документів щодо пенсійного забезпечення. На підставі Закону №2148 проведено перерахунок пенсій з 01.10.2017р. з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 01.12.2017р. та збільшеного на 79,00 грн. У зв'язку з цим, згідно з пунктом 4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проведено осучаснення пенсій з 01.10.2017р., суть якого полягає в застосуванні при обчисленні пенсії за наявним стажем і заробітком показника нової середньомісячної заробітної плати по народному господарству, взятої за 2014-2016 роки (3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1 %. Таким чином, розмір осучасненої пенсії залежить від стажу, заробітку та ряду інших чинників. З 01.10.2017 перевірено доцільність перерахунку пенсії Позивача відповідно до змін, внесених до Закону №1058. Пенсію перераховано при страховому стажі 39 років 06 місяців, та середньомісячній заробітній платі 7939,91 грн. (3764,40 грн. х 2,10921), яка обчислена за періоди з 01.07.1995 по 30.06.2000, з 01.07.2000 по 31.01.2007 та з 01.06.2007 по 06.12.2007. Також зазначено, що 12.02.2018р. позивачу надано більш детальне роз'яснення щодо призначення її пенсії згідно рішень суду та недоцільності осучаснення. Крім того вказано, що, враховуючи приписи ч.2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом, що унеможливлює сплату судового збору.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_2 Одеському окружному адміністративному суду.

09.01.2018 р. (вих. № 402/Я-5) на звернення позивача щодо перерахунку пенсії від 01.10.2017р. відповідачем повідомлено, що з 01.10.2017р. перевірено доцільність перерахунку пенсії відповідно до внесених змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та встановлено, що пенсію перераховано при страховому стажі 39 років 06 місяців, та середньомісячній заробітній платі 7939,91 грн. (3764,40 грн. х 2,10921), яка обчислена за періоди з 01.07.1995 по 30.06.2000, з 01.07.2000 по 31.01.2007 та з 01.06.2007 по 06.12.2007. Більш детальний розміру пенсійного забезпечення: с/з 7939,91 грн. x 0,39500 (коефіцієнт стажу) = 3136,26 грн. - основний розмір пенсії за віком; 249,28 грн. - доплата за понаднормативний стаж 19 років; всього до виплати: 3385,54 грн. Оскільки за рішенням суду розмір пенсійної виплати значно більший, перерахунок пенсії з 01.10.2017 визначено, як недоцільний (а.с. 6).

12.02.2018р. (вих. № 32/Я-5) на звернення позивача щодо перерахунку пенсії від 01.10.2017р. відповідачем повідомлено, що на виконання постанови Суворовського районного суду м. Одеси №2-3898/10 Управлінням було проведено перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати штатного працівника в Україні за 2007 рік - 1352,75 грн., здійснено перерахунок та виплату різниці між перерахованою і отриманою пенсією за період з 15.04.2008 по 01.05.2010. Для розрахунку пенсії було застосовано коефіцієнти підвищення пенсії згідно ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.03.2009 - 1,267, з 01.03.2010 - 1,211 та здійснено виплату різниці між перерахованою і отриманою пенсією. На виконання постанови Суворовського районного суду м. Одеси №2-А-96/10 Управлінням здійснено визначення розміру пенсії та виплати відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 15.04.2008.

На виконання постанови Суворовського районного суду м. Одеси №2-А-3700/11 та постанови Одеського апеляційного адміністративного суду №2-А-3700/11/1527 Управлінням було здійснено перерахунок пенсії з 28.09.2010 з урахуванням розміру заробітних плат за липень 2000 року та вересень 2001 року, встановлених довідками Департаменту архівної справи та діловодства відповідно в сумі 1411,49 грн. та 1264,07 грн. та з урахуванням заробітної плати за січень 2007 року в сумі 123 грн., отримувану за роботу за сумісництвом на TOB "Емпілс-Україна".

Управлінням також було зараховано безперервний трудовий стаж, що складає 32 роки 04 місяці за період з 01.09.1971 до 01.01.2004 та загальний розмір пільгового стажу, що складає 07 років 0 місяців 20 днів.

На виконання постанови Суворовського районного суду м. Одеси №1527/2-А-11095/11 Управлінням призначено пенсію з 20.07.2011 у розмірі 4014,19 грн. Для розрахунку пенсії було взято період з 01.07.1998 по 31.10.2007 у кількості 108 місяців. Виконано оптимізацію за період з 01.08.2000 до 01.02.2004 у кількості 42 місяці. Виплачено різницю несплаченої пенсії за період з 20.07.2011.

На виконання постанови Суворовського районного суду м. Одеси №523/6238/13-а управлінням зроблено перерахунок пенсії та зараховано до наявного страхового стажу період роботи на TOB "Одеський ливарний завод" з урахуванням загального страхового стажу 39 років 06 місяців та 7 днів та сплачено різницю між сплаченим та перерахованим розміром пенсії, починаючи з 03.07.2012 (а.с. 5).

Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 1058-ІV від 09 березня 2003 року (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (№1058-ІV).

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:

Кс= (См*Вс)/100%*12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з ч. 3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи або перерахунку пенсії може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

В силу частини 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Так, судом встановлено, що пенсія призначена позивачеві відповідно до Закону №1058-ІV до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій". Відтак, остання підлягає перерахунку з 1 жовтня 2017 року з врахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV . Крім того, суд зауважує, що оскільки ОСОБА_2 за призначенням пенсії (іншого виду) відповідно до Закону №1058-ІV до відповідача не зверталась, тому в Управління були відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положення частини третьої статті 45 Закону №1058-IV, а не частини другої статті 40 Закону №1058-IV.

За приписами ч.2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинамипершою та другою статті 42 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір пенсії ОСОБА_2 до проведення перерахунку становив 5317 грн. 39 коп., а з 05 січня 2018 року становить 3385 грн. 54 коп.

Таким чином, відповідачем протиправно проведено перерахунок пенсії позивача згідно з діючим законодавством, без дотримання показників застосування середньої заробітної плати та застосування величини оцінки одного року страхового стажу у відповідному розмірі з урахуванням Постанов Суворовського районного суду м. Одеси.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, а відповідач в свою чергу протиправно виніс розпорядження 821000 від 05.01.2018 року, яким зменшено розмір пенсії ОСОБА_2 з 01.10.2017 року, та безпідставно відмовив у перерахунку/осучасненні пенсії позивача, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу, як це передбачено ч. 4-3 в Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, а тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд виходить з того, що соціальний захист гарантований кожному громадянину України Конституцією України (ст. 46) і не може бути ніким обмежений. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно п. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якого з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цим Угоди. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу.

За приписами п.п. 4.3, 4.8 Порядку №22-1 рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Суд зазначає, що відповідачем не наведено правових підстав з посиланням на відповідні норми чинного законодавства для зменшення позивачу розміру раніше призначеної пенсії.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvonne van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У ст. 8 Конституції України зазначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" і "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини").

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

У висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема передбачає, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.

Таким чином, враховуючи наведене, з метою захисту порушеного відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, права ОСОБА_2 на соціальний захист, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними дії та Розпорядження 821000 від 05.01.2018 року, якими за результатами перерахунку/осучаснення, розмір пенсії ОСОБА_2 штучно зменшено на розмір 3385,54 грн. з 01.10.2017 року та зобов'язання відповідача виконати належний/законний перерахунок/осучаснення розміру пенсії ОСОБА_2 з застосуванням середньомісячної заробітної плати в Україні за 2014-2016 рр. у розмірі 3764,40 грн. за нормою ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дотриманням усіх норм пенсійного законодавства та з урахуванням резолютивних частин усіх судових рішень за період 2010-2014 рр. щодо належного розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 та сплатити різницю між сплаченим та перерахованим розмірам пенсії з 01.10.2017 року.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про стягнення з Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (місце проживання: 65069, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95; ) про визнання протиправними дії та розпорядження від 05.01.2018 року та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії та Розпорядження 821000 від 05.01.2018 року, якими за результатами перерахунку/осучаснення, розмір пенсії ОСОБА_2 штучно зменшено на розмір 3385,54 грн. з 01.10.2017 року.

Зобов'язати відповідача виконати належний/законний перерахунок/осучаснення розміру пенсії ОСОБА_2 з застосуванням середньомісячної заробітної плати в Україні за 2014-2016 рр. у розмірі 3764,40 грн. за нормою ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дотриманням усіх норм пенсійного законодавства та з урахуванням резолютивних частин усіх судових рішень за період 2010-2014 рр. щодо належного розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 та сплатити різницю між сплаченим та перерахованим розмірам пенсії з 01.10.2017 року.

Стягнути з Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (місце проживання: 65069, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Тарасишина О.М.

.