Справа № 537/927/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 537/927/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Григорова А.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука, м. Кременчук, від 12.04.2018, суддя Маханьков О.В., , повний текст складено 12.04.18 по справі № 537/927/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП лейтенант поліції Погребняк Олексія Анатолійовича треті особи Управління патрульної поліції в м.Кременчуці

про скасування постанови про накладення адмінстративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду з позовом до відповідача інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у .Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Погребняк Олексія Анатолійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м.Кременчуці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що таке рішення відповідача є протиправним, а притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставним, а тому просить таку постанову скасувати за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення . Просить позов задовольнити.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12.04.2018р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м.Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Погребняк Олексія Анатолійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м.Кременчуці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовлено .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що з оскаржуваним рішенням суду від 12.04.2018 року не погоджується, вважає його незаконним та таким, що прийняте судом з неповним з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у постанові серії ЕАА № 304707 від 23.02.2018 року вказане місце вчинення правопорушення - «вул. Небесної Сотні, 100», натомість події відбувались на узбіччі кар'єру «Артсклади», що розташовано в іншій частині міста в нежитловій зоні, яка і близько не межує з вул. Небесної Сотні. Вказане мною зазначалося в позові, а також в судовому засіданні. Однак суд не дослідив дане питання взагалі. Також вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що докази керування позивачем автомобілем взагалі відсутні, адже на відео, що наявне в матеріалах справи, чітко видно, що автомобіль не рухався, був не увімкненим взагалі. Вказує, що суд першої інстанції помилково визнав його пояснення, щодо навчання сина керувати автомобілем, як керування саме ним автомобілем. Зазначає, що коли син відійшов у справах, він дійсно його чекав в автомобілі перебуваючи на місці водія, однак автомобілем не керував. Враховуючи викладене просить суд скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.04.2018 року у справі № 537/927/18. Прийняти рішення, яким задовольнити мій позов та скасувати постанову серії ЕАА № 304707 від 23.02.2018 року про накладення на мене, ОСОБА_1, адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач повідомлявся на адресу визначену в апеляційній скарзі, згідно копії поштового реєстру про направлення рекомендованих поштових відправлень, поштове відправлення повертається до суду з відміткою пошти : " вручено за довіреністю".

Окрім того, за правилами ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за номером телефону, що підтверджується телефонограмою від 03.05.2018р. (а.с. 71).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не доведеними, а тому не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 23.02.2018 року інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Погребняком Олексієм Анатолійовичем винесено постанову серії ЕАА № 304707 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 19 год. 23 хв., в м. Кременчуці по вул. Небесної сотні, 100 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 «в» ПДР України, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік за постановою Крюківського районного суду від 14.07.2017 року (набрала чинності 07.12.2017р.), чим порушив п.п. 2.1 «а» ПДР України.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

За п.п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про дорожній рух водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.31 «Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія», затвердженого Наказом МВС України від 07.12.2009 № 515 (в редакції від 03.06.2016р.), позбавлення осіб права керування транспортними засобами провадиться відповідно до чинного законодавства.

Особам, позбавленим права керування транспортними засобами за керування ними в стані сп'яніння, посвідчення водія може бути повернуто після обов'язкового проходження медичного огляду та складання іспитів із знань Правил дорожнього руху та навичок керування транспортними засобами.

Постановою Крюківського районного суду від 14.07.2017 року (набрала чинності 07.12.2017р.) гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Таким чином, вимога зупинити транспортний засіб є правомірною.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Нагрудною камерою патрульного поліцейського зафіксовано, що на місці зупинки водія ОСОБА_1 повідомлено про причину зупинку, а саме, що водій ОСОБА_1 23 лютого 2018року, близько 19 год. 23 хв., в м. Кременчуці по вул. Небесної сотні, 100 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 «в» ПДР України.

Колегія суддів зазначає, що згідно наданого відеозапису на місці зупинки водій надав пояснення, що він позбавлений права керування транспортним засобом за рішенням суду, а тому у нього відсутні документи на право керування транспортним засобом. На місці розгляду справи водій не заперечував проти відсутність у нього права на керування транспортним засобом.

Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідності до ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачем було прийнято до уваги порушення позивачем ПДР України, пояснення водія та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Щодо поясненнь ОСОБА_1, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував за кермом автомобіля, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно наданого відповідачем відеозапису, під час початку проведення процедури огляду на стан алкогольного сп'яніння, в присутності свідків позивач визнав, що саме він є водієм транспортного засобу, що спростовує всі інші надані ним пояснення.

Також колегія суддів зазначає, що згідно оглянутого відеозапису при оголошенні позивачу порушень щодо не застування ним ременів безпеки зауважень щодо їх не застосування та керування транспортним засобом позивач не надав.

Щодо посилань позивача на те, що у постанові серії ЕАА № 304707 від 23.02.2018 року вказане місце вчинення правопорушення - «вул. Небесної Сотні, 100», натомість події відбувались на узбіччі кар'єру «Артсклади», то дані доводи не впливають на суть скоєних позивачем порушень.

Зважаючи, на те, що позивач дійсно вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 «в» ПДР України, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік за постановою Крюківського районного суду від 14.07.2017 року (набрала чинності 07.12.2017р.), чим порушив п.п. 2.1 «а» ПДР України, інспектор роти №2 УПП у м.Кременчуці Погребняк О.А. не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову від 23 лютого 2018 року. Вказана постанова винесена саме за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, ознаки якого визначено ч. 1 ст. 9 КУпАП з метою виховання позивача, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.04.2018 по справі № 537/927/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.О. Бегунц