Справа № 808/918/16
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2018 року

Київ

справа №808/918/16

провадження №К/9901/2897/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т.Г.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 808/918/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Тетяни Сергіївни, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправними дій з вилучення запису про іпотеку №7901430 з державного реєстру іпотек від 16.10.2010, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду (прийняту у складі: головуючого судді - Нестеренко Л.О.) від 31 травня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді -Коршуна А.О., суддів: Панченко О.М., Дурасової Ю.В.) від 20 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Тетяни Сергіївни, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправними дій з вилучення запису про іпотеку №7901430 з державного реєстру іпотек від 16.10.2010, в якому просило суд:

1.1. Визнати протиправними дії нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Тетяни Сергіївни з безпідставного вилучення запису про іпотеку №7901430 з Державного реєстру іпотек від 16.10.2010.

1.2. Стягнути на користь позивача судові витрати.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Приватним нотаріусом Білою Т.С. 16.12.2010 на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 по справі № 21/133/10 знято заборону відчуження з належної ОСОБА_4 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та без законних підстав вилучено запис про іпотеку у Державному реєстрі іпотек зі вказаного нерухомого майна. Позивач вважав вчинення вказаних дій в частині вилучення запису про іпотеку із Державного реєстру іпотек безпідставними та такими, що суперечать нормам діючого законодавства. Тому просив суд визнати ці дії нотаріуса протиправними.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 31 травня 2016 року Запорізький окружний адміністративний суд постановив

3.1. У задоволенні адміністративного позову Публічному акціонерному товариству «УКРСОЦБАНК» до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Т.С. про визнання протиправними дій з вилучення запису про іпотеку №7901430 з державного реєстру іпотек від 16.10.2010 - відмовити в повному обсязі.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції виходив з такого

4.1. Виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження іпотекою майна банкрута само по собі за жодних обставин не могло завдати шкоди інтересам позивача, адже згідно зі ст.ст.26, 29, 30, 31, 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла в 2010 році) ліквідаційна процедура стосовно боржника, визнаного банкрутом, полягає у виявленні, оцінці та реалізації всього його майна з наступним задоволенням, за рахунок отриманих коштів, вимог кредиторів в порядку встановленої черговості, яка враховує переважне право заставодержателя на задоволення його вимог за рахунок реалізації заставленого майна.

4.2. Вчиняючи дії щодо виключення запису про іпотеку з Державного реєстру іпотек, відповідач, на думку суду першої інстанції, правомірно виходив з того, що предмет іпотеки, дійсно, буде реалізовано, але не самостійно позичальником, а ліквідатором в межах процедури банкрутства та під контролем господарського суду, з наступним задоволенням вимог кредиторів, а передусім - позивача.

4.3. Події, які сталися пізніше (скасування постанови про визнання боржника банкрутом, припинення провадження у справі, і, нарешті, реалізація позичальником формально вільного від обтяжень майна без згоди банку) знаходяться поза межами відповідальності відповідача, не перебувають у причинному зв'язку з його діями та не могли бути відомі відповідачу аж до грудня 2015 року, коли позивач вперше звернувся до Відповідача з вимогою відновити виключені раніше записи.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд 20 жовтня 2016 року ухвалив:

5.1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

5.2. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2016 у справі №808/918/16 - залишити без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що постанова господарського суду Запорізької області 03.06.2010 у справі №21/133/10 про визнання боржника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, банкрутом та відкриття стосовно нього ліквідаційної процедури є документом, з прийняттям якого закон пов'язує настання цілком конкретних наслідків, зокрема, скасування арештів, накладених на майно банкрута, а також інших обмежень щодо розпорядження таким майном.

У зв'язку з чим, з урахуванням положень статті 124 Конституції України, відповідно до якої судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, у відповідача після отримання ухвали господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 у справі №21/133/10, постанови господарського суду Запорізької області від 03.06.2010 у справі №21/133/10 з відповідною заявою арбітражного керуючого ОСОБА_5, ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, були відсутні будь-які встановлені законом підстави для відмови ліквідатору у вчиненні запису про виключення заставленого майна банкрута з Державного реєстру іпотек. Відповідач у справі під час виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 у справі №21/133/10, приймаючи до уваги положення п. 25 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №410 від 31.03.2004 (який був чинний на момент вчинення нотаріусом оскаржуваних дій), обґрунтовано виконала прямий припис Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо зняття всіх заборон і обмежень з майна боржника. Такі дії, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що відповідач у справі діяла у межах повноважень та у спосіб, які встановлені чинним законодавством.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2016 та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ПАТ «Укрсоцбанк» до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Тетяни Сергіївни, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправними дій з вилучення запису про іпотеку №7901430 з державного реєстру іпотек від 16.10.2010 - задовольнити у повному обсязі.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

8. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивача у справі)

8.1. У касаційній скарзі скаржник посилався на те, що визнання боржника - фізичної особи підприємця ОСОБА_4 банкрутом не може бути єдиною та безумовною підставою для вилучення іпотеки.

8.2. Також, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилався на відсутність у нотаріуса повноважень щодо вирішення питання про скасування обтяжень. Дане питання, на думку касатора, відноситься до виключної компетенції господарського суду на підставі клопотання ліквідатора.

8.3. Крім того, в обґрунтуванні касаційної скарги скаржник посилався на помилковість висновків суду першої інстанції щодо того, що вчиняючи дії по виключенню запису про іпотеку з Державного реєстру іпотек, відповідач правомірно виходив з того, що предмет іпотеки, дійсно, буде реалізовано, але не самостійно позичальником, а ліквідатором у межах процедури банкрутства та під контролем господарського суду, з наступним задоволенням вимог кредиторів, передусім, позивача.

9. Доводи, що виклала у запереченні на касаційну скаргу відповідач - приватний нотаріус Біла Тетяна Сергіївна

9.1. Так, відповідач вважає, що з огляду на судову практику у вирішенні спорів даної категорії, саме норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містять спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. У тому числі і щодо Закону України «Про іпотеку».

9.2. Провадження у справі про банкрутство позичальника позивача не було завершено припиненням підприємницької діяльності банкрута. Ані відповідач, ні суди попередніх інстанцій в своїх висновках не виходили з того, що зобов'язання позичальника перед позивачем за кредитним договором та договором іпотеки припинилися у зв'язку з оголошенням позичальника банкрутом. Обтяження, у вигляді запису про іпотеку, було виключено відповідачем з Державного реєстру іпотек не в зв'язку з припиненням забезпеченого іпотекою зобов'язання, а в зв'язку із встановленою законом нормою про звільнення майна боржника від будь-яких обтяжень через відкриття щодо нього ліквідаційної процедури, в якій позивач виступав кредитором із забезпеченими заставою вимогами, і для надання ліквідатору можливості, згідно з діючою на момент виникнення спірних відносин процедурою, реалізувати майно позичальника, в тому числі предмет іпотеки, для задоволення вимог кредиторів, в тому числі позивача.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено

10.1. Між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 12 вересня 2008 року укладено кредитний Договір №153СМБ/08 (далі - Кредитний договір ), згідно з яким надані кредитні кошти в розмірі 65000 (шістдесят п'ять тисяч) доларів США 00 центів зі сплатою 15% (далі - Кредит) річних та кінцевим терміном погашення до 11.09.2016. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними Кредитними договорами щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат з ОСОБА_4 (надалі - Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір №153СМБ/08/1і від 12.09.2008 (далі - Договір іпотеки), посвідчений 12.09.2008 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Т.С. за реєстровим №4698 та внесена заборона за № 4699/56. Предметом іпотеки за цими договорами є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 53,57/кв. м., житловою 20,3 кв. м. розташована за адресою: АДРЕСА_1

10.2. Згідно з ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 № 21/133/10, скасовано заборони на нерухоме майно банкрута - ОСОБА_4, що зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: запис 3 від 12.09.2008 11:18 за № 7901111, підстава - іпотечний договір № 153СМБ/08/1і від 12.09.2008 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 Заявник - ЗОФ АКБ «Укрсоцбанк».

10.3. Приватний нотаріус Біла Т.С. 16 грудня 2010 року за заявою арбітражного керуючого ОСОБА_5, ліквідатора фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, на підставі наданих заявником документів, а саме, ухвали господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 у справі № 21/133/10, а також постанови господарського суду Запорізької області від 03.06.2010 у тій самій справі про визнання боржника банкрутом та відкриття стосовно нього ліквідаційної процедури, було вчинено такі дії: а) знято заборону відчуження квартири АДРЕСА_1, що було предметом іпотечного договору № 153СМБ/08/1і від 20.09.2008; б) виключено відповідний запис з Державного реєстру іпотек.

10.4. Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Враховуючи зазначені обставини, останніх залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Конституція України (в редакції станом на 30.09.10)

11.1. Частина 5 статті 124. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

11.2. Частина 2 статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 20.10.2016)

12.1. Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

13. Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка діяла в 2010 році на момент виникнення спірних відносин)

13.1. За приписами абзацу сьомого частини першої статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

14. Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 №410 (чинний на момент вчинення нотаріусом оскаржуваних дій)

14.1. Відповідно до приписів пункту 25 вказаного порядку, після виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель зобов'язаний протягом десяти днів надіслати реєстратору письмове повідомлення про виключення запису з Реєстру з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису, а запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

16. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

17. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

18. Предметом розгляду у даній справі є правовідносини щодо визнання протиправними дій Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Т.С. як державного реєстратора, що виразилися у знятті, на підставі рішення господарського суду, заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, що була предметом іпотечного договору № 153СМБ/08/1і від 20.09.2008 та виключенні відповідного запису з Державного реєстру іпотек.

19. З огляду на правовідносини що склалися між сторонами та фактичні обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що приватний нотаріус Біла Тетяна Сергіївна діяла на підставі і в межах повноважень, що встановлені абзацом сьомим частини першої статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

20. Верховний Суд наголошує, що у відповідача на момент вчинення оскаржуваних дій, були відсутні будь-які встановлені Законом підстави для відмови ліквідатору у вчиненні запису про виключення заставленого майна банкрута з Державного реєстру іпотек.

21. Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що виконання судових рішень за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод застосовується до всіх стадій судового провадження щодо спорів з приводу цивільних прав і обов'язків, не виключаючи стадії після ухвалення рішення щодо суті. Отже, за практикою ЄСПЛ, виконання будь-якого рішення національного суду має вважатися невід'ємною частиною судового розгляду для цілей статті 6. ЄСПЛ наголошує, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків.

22. Оскільки Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, то погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.

23. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

24. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

25. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

2. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Тетяни Сергіївни, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправними дій з вилучення запису про іпотеку №7901430 з державного реєстру іпотек від 16.10.2010 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх