Справа № 766/5944/17
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/5944/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, Начальника управління Маршака Ростислава Михайловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

в с т а н о в и в :

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся з адміністративним позовом до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради (далі-відповідач-1), начальника Управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради Маршака Ростислава Михайловича (далі-відповідач-2), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № №25/434/01-22 від 31.03.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовує пропуском строків та відсутності підстав для притягнення до відповідальності за правопорушення в сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.04.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачам було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

У наданих до суду запереченнях на позов відповідач-1 вказує на правомірність застосування до ОСОБА_1 штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, оскільки позивачем розроблено проектну документацію на реконструкцію будівлі кафе під кафе з кулінарією за адресою АДРЕСА_1 без врахування вихідних даних (а саме свідоцтва на право власності в якому було б зазначена площа будівлі літ. «К1», та технічна документація (матеріали інвентаризації)) з порушенням вимог абз.5 ст.26 ЗУ «Про архітектурну діяльність»

Відповідачу-2 судом було направлено ухвалу суду від 04.04.2018 року, про спрощене позовне провадження, однак відзиву відповідачем -2 до суду не направлявся.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 р. № 553, на підставі п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. №553, направлення управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради від 09.03.2017 р. за № 2-33, головним спеціалістом Ситником А.В. проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПАТ «Херсонський хлібокомбінат» на об'єкті будівництва - реконструкція будівлі кафе літера «К1» під кафе з кулінарією (без зміни зовнішньої конфігурації) АДРЕСА_1

За результатами перевірки складено акт від 22.03.2017 р., протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2017 р, відповідно до яких встановлено, що назва робочого проекту не відповідає назві в зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме: в робочому проекті назва «Реконструкція будівлі по планам БТІ «К1» розроблений «під кафе з кулінарією за адресою: АДРЕСА_1 а в декларації «Реконструкція будівлі кафе літера «К1» під кафе з кулінарією (без зміни зовнішньої конфігурації). Замовником ПАТ «Херсонський хлібокомбінат» під час перевірки надано витяг з ДРРП на нерухоме майно серія ЕКМ №246864, в якому зазначено літера «К1», але не зазначена площа даної літери. Документи, які посвідчують введення в експлуатацію літ «К1» загальною площею 311,7 кв.м. та технічна документація (матеріали інвентаризації) на момент подачі декларації не надані. В робочому проекті відсутній розділ вихідні дані, що є порушенням п.8 ДБН А.2.2-3-2014.ПП «СанВінд» в особі головного архітектора проекту ОСОБА_1 та інженера проект ОСОБА_4,які розробили робочий проект без вихідних даних (а саме свідоцтва про право власності в якому було б зазначено площа будівлі літера «К1» та технічна документація (матеріали інвентаризації) з порушенням вимог абз.5 ст. 26 ЗУ «Про архітектурну діяльність».

За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: акту перевірки від 22.03.2017 р., протоколу про адміністративне правопорушення від 22.03.2017 р., припису від 22.03.2017 р., начальник управління Маршак Р.М. 31.032017 р. винесено постанову від 31.03.2017 р. за №16/432/01-22, згідно якої ПП "СанВінд" визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2 ЗУ "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 144 000 грн., а також постанову №25/434/01-22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 грн

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача-2, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Положеннями п.8 ч.1 ст.7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Згідно ч.1 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У ч.4 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" закріплено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, серед іншого: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 (далі - Порядок № 553).

Пунктом 2 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва

Відповідно до п.5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно п. 6 Порядку № 553 плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу. Періодичність проведення планових перевірок суб'єктів містобудування на об'єктах будівництва визначається відповідно до критерію, за яким оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності у сфері містобудування та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) органами державного архітектурно-будівельного контролю. Планові перевірки об'єктів будівництва, замовниками яких є фізичні особи (громадяни), проводяться не частіше ніж один раз на півроку. Строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів.

Абзацом 1 пункту 9 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва

Відповідно до п.11 Порядку № 553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт

В силу приписів п.13 Порядку № 553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки

Водночас п.14 Порядку № 553 визначає, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п.17 Порядку № 553)

З матеріалів справи слідує, що планова перевірка проводилась на підставі направлення управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради від 09.03.2017 р. за № 2-33

Направлення від 09.03.2017 р. № 2-33 видано на здійснення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПАТ «Херсонський хлібокомбінат» на об'єкті будівництва - реконструкція будівлі кафе літера «К1» під кафе з кулінарією (без зміни зовнішньої конфігурації) АДРЕСА_1 Саме на даному об'єкті було проведено перевірку, результати якої оформлено актом від 22.03.2017 р.

Згідно п. 6 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (Надалі- Порядок №533) плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи інспекції, який затверджується керівником відповідної інспекції. Органи державного архітектурно-будівельного контролю проводять планові перевірки об'єктів містобудування не частіше ніж один раз на півроку. Строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на п'ять робочих днів.

Ураховуючи дату направлення, вищезазначені приписи Порядку №533, відсутність письмового рішення керівника щодо продовження терміну перевірки. складання акту перевірки 22.03.2017 р.,суд приходить до висновку щодо порушення відповідачем-1 строків проведення планової перевірки об'єкту містобудування по АДРЕСА_1

08.08.2016 р. відповідачем -1 зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт, подану замовником будівництва ПАТ «Херсонський хлібокомбінат» за № ХС 80.

З матеріалів справи слідує, що ПП "СанВінд" в особі головного архітектора проекту ОСОБА_1 та інженера проекту ОСОБА_4 розроблено проектну документацію на "Реконструкція будівлі кафе літера «К1» під кафе з кулінарією по АДРЕСА_1 " у 2015 році без вихідних даних (а саме свідоцтва про право власності, в якому було б зазначено площа будівлі літера «К1» та технічна документація (матеріали інвентаризації) з порушенням вимог абз.5 ст. 26 ЗУ «Про архітектурну діяльність».

Ч.1 ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно ч. 2 цієї статті, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно п.17 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт який затверджено постановою КМУ 13.04.2011 року за №466 (в редакції Постанови ЕМУ від 26.08.2015 р. за №747№466) орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п'яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Порушення, за які позивача притягнуто до відповідальності, встановлені 22.03.2017 р., постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесено 31.03.2017 р., у зв'язку з цим твердження позивача про порушення відповідачем-2 строків притягнення до відповідальності не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Між тим суд не погоджується з висновками відповідача-2 про порушення позивачем вимог містобудівного законодавства та накладення штрафу на ОСОБА_1 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності з наступних підстав.

З постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.03.2017 р. за №25/434/01-22, вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП за порушення п.8 ДБН А.2.2-3-2014., абз. 5 ст.26 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Частиною 1 статті 96 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд.

Зі змісту постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.03.2016 р. № 25/434/01-22 слідує, що відповідачем-2 констатовано розроблення ПП "СанВінд" проектної документації на реконструкцію будівлі кафе літера «К1» під кафе з кулінарією по АДРЕСА_1 без вихідних даних (а саме свідоцтва про право власності в якому було б зазначено площа будівлі літера «К1» та технічна документація (матеріали інвентаризації). В робочому проекті відсутній розділ вихідні дані, що є порушенням п.8 ДБН А.2.2-3-2014, назва робочого проекту не відповідає назві в зареєстрованій декларації про початок будівельних робіт, також встановлено передання замовнику проектної документації в 2015 році.

У відповідності до абз. 5 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 р. № 687-XIV проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.

Положеннями ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 р. № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) визначено, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Згідно п.2 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45 (Надалі- Порядок №45), цей Порядок визначає процедуру розроблення проектної документації на будівництво об'єктів та поширюється на суб'єктів містобудування.

Пунктом 3 Порядку №45 встановлено, що для забезпечення проектування об'єкта будівництва замовник повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування.

У відповідності до п. 4 Порядку №45 основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

При цьому, згідно п.п. 4.1. Завдання на проектування об'єктів будівництва складається з урахуванням вимог державних будівельних норм ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» і затверджується замовником за погодженням із генпроектувальником (проектувальником).

Відповідно до пункту 8 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45 назва об'єкта будівництва за проектною документацією має відповідати завданню на проектування, не змінюватися на всіх стадіях проектування та відображати вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, реставрація, капітальний ремонт) та його місце розташування.

Згідно ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації" ці Норми встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури.

Пунктом 3.5 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації" завдання на проектування це обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва, які складаються з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень

Додаток Б (довідковим) ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації" містить перелік основних даних та вимог завдання на проектування,

Згідно п.8. ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Згідно п.11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт який затверджено постановою КМУ 13.04.2011 року за №466 в редакції Постанови КМУ від 26.08.2015 р. за №747 Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданих ним повідомленні, декларації, за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності " та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З акту перевірки від 22.03.2017 р., протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2017 р., постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.03.2017 р. № 16/432/01-22 вбачається, що відповідачі вказують на невідповідність назви робочого проекту назві в зареєстрованій декларації про початок будівельних робіт

Однак поза увагою відповідача-2 залишилося те, що згідно п..8 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45 назва об'єкта будівництва за проектною документацією має відповідати завданню на проектування, не змінюватися на всіх стадіях проектування та відображати вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, реставрація, капітальний ремонт) та його місце розташування, а згідно п.8. ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт.

Виходячи з наведених приписів закону за невідповідність назви робочого проекту назві в зареєстрованій декларації про початок будівельних робіт відповідальність несе безпосередньо Замовник будівництва, яким головний архітектор проекту ОСОБА_1 не являється.

Частиною 1 ст. 888 ЦК України визначені вихідні дані для проведення проектних та пошукових робіт, а саме: за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Згідно ст 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником

Пунктом 4.3 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації" складовими вихідних даних є: містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки; технічні умови; завдання на проектування (додаток Б);інші вихідні дані (додаток А).

Додаток А (довідкового) ДБН А.2.2-3-2014 містить перелік інших вихідних даних, які передаються замовником, у відповідності до пункту 4 яких, матеріали з інвентаризації надаються замовником при знесені і визначені характеру компенсації на будинки та споруди.

ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації» містить вимоги до Робочого проекту, викладені в розділі 8, у відповідності до пункту 8.2 якого Робочий Проект є інтегруючою стадією проектування і складається з двох частин - затверджувальної частини та робочої документації. Склад і зміст затверджувальної частини наведені у додатках Д та Е, згідно п.8.4 вказаного розділу, склад та зміст розділів РП з капітального ремонту об'єктів наведених у додатках Д та Е.

При цьому Додаток Д (довідковий) містить склад проекту (затверджувальної частини) на будівництво об'єктів невиробничого призначення, Додаток Е- об'єктів виробничого призначення та лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури.

Як вбачається з тексту Постанови від 31.03.2016 р. № 25/434/01-22 Відповідач-2 конкретизує частину порушення, а саме: розроблення ПП "СанВінд" проектної документації на реконструкцію будівлі кафе літера «К1» під кафе з кулінарією по АДРЕСА_1 без вихідних даних (а саме свідоцтва про право власності в якому було б зазначено площа будівлі літера «К1» та технічна документація (матеріали інвентаризації). В робочому проекті відсутній розділ вихідні дані, що є порушенням п.8 ДБН А.2.2-3-2014, порушення Позивачем зазначеної норми стосуються саме в частині відсутності вихідних даних.

Виходячи зі змісту ДБН А.2.2-3-2014, він не має пункту 8, натомість в ньому міститься розділ 8 «Робочий проект».

Статтею 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З огляду на викладене, відсутність в перелічених нормах законодавства у сфері містобудівної діяльності вимог при розроблені проектної документації на реконструкцію щодо конкретизації вихідних даних у вигляді свідоцтва про право власності в якому було б зазначено площа будівлі та технічної документації (матеріалів інвентаризації), суд, дійшов висновку про неправомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що вказана норма права передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд, при цьому, згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 визнано винним за порушення п.8 ДБН А.2.2-3-2014., абз. 5 ст.26 Закону України «Про архітектурну діяльність», тобто притягнуто до відповідальності за невідповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.

Як зазначено вище, склад правопорушення, за вказаною нормою права, створюють дії, які полягають у передачі замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт, розробленої з порушенням вимог законодавства.

Оскільки у спірному випадку не було встановлено обставин, які б свідчили про розроблення виконавцем проектної документації з порушенням вимог законодавства, а ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для скасування оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. До такого висновку дійшов ЄСПЛ у справі «Свято - Михайлівська Парафія проти України» (рішення від 14.06.2007 р. заява № 77703/01).

З огляду на викладене суд критично ставиться до твердження відповідача, що свідоцтво про право власності в якому було б зазначено площа будівлі літера «К1» та технічна документація (матеріали інвентаризації) є складовою вихідних даних, оскільки до такого висновку відповідач прийшов шляхом розширеного тлумачення складових вихідних даних.

Як наголошує ЄСПЛ у вказаній вище справі, держава - відповідач (Україна) зобов'язана передбачити в національному праві детальний перелік усіх складових норм права. Тільки в такому випадку положення закону будуть передбачувані і надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування закону.

Зокрема, в рішенні Кривецька та Кривецький проти України (п. 43) Суд зазначає, що вислів згідно із законом не лише вимагає дотримання національного права, а й стосується якості цього права, вимагаючи щоб воно не суперечило принципу верховенства права.

В рішенні Волохи проти України (п. 49) Суд зазначає, що верховенство права передбачає, що втручання органів виконавчої влади в права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом.

Крім того, у рішенні Мелтекс ЛТД проти Вірменії Суд зазначив, що в будь якому випадку закон має визначити обсяг будь - яких дискреційних повноважень компетентних органів і порядок їх реалізації з достатньою якістю, беручи до уваги законну мету таких заходів та надавати особі адекватний захист від свавільного втручання (§ 81 рішення).

Іншими словами, дискреційні повноваження у державного органу виникають лише тоді, коли такі повноваження надані законами України. Тобто, саме закони, а не власний розсуд суб'єкта владних повноважень, мають дозволяти останньому прийняти рішення, кожне з цих рішень має бути чітко передбачене законом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст.8 КАС України, застосування правила про пріоритет норми з найбільш сприятливим для особи тлумаченням може бути здійснене також шляхом використання практики Європейського суду з прав людини.

Гарантії статті 6 § 1 включають зобов'язання судів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (H. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їх справа була ретельно розглянута.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов'язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суоминен проти Фінляндії), § 36).

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності згідно постанови від 31.03.2016 р. № 25/434/01-22.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Між тим відповідачами належними та допустимими доказами не доведено правомірність прийняття оскаржуваного позивачем рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку про протиправність постанови про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.03.2016 р. № 25/434/01-22, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 139,227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 25/434/01-22 від 31.03.2016 р. начальника Управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради Маршака Ростислава Михайловича про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з дня її проголошення.

Суддя В.Е. Дорошинська