Справа № 303/1462/18
Суддя: Пак М. М.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/1462/18
ряд. стат. звіту -18
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2018 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Пак М.М.розглянувши в спрощеному позовному провадженні в м.Мукачево адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП Мельниченко Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП Мельниченко Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов мотивує тим, що 06 березня 2018 року інспектор роти №2БУПП в Житомирській області ДПП Мельниченко А.В. виніс Постанову серія ВР №079825 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зазначеною постановою його (ОСОБА_1) було визнано винним у порушенні пункту 9.8 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає, що дана постанова є необгрунтованою та винесена із порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з таких підстав. З постанови вбачається, що 06 березня 2018 року на автомобільній дорозі Київ-Чоп, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Mercedes Benz" Sprinter 313 CDI, номерний знак НОМЕР_1 з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушив вимоги пункту 9.8 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. Однак, 06 березня 2018 року на автомобільній дорозі Київ-Чоп, він (ОСОБА_1) дійсно керував вищевказаним автомобілем з вимкненим ближнім світлом фар і був зупинений відповідачем, який у свою чергу повідомив, що відповідно до пункту 9.8 Правил дорожнього руху України з 01 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Враховуючи відсутність в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів, порушення п.9.8 Правил дорожнього руху України було усунуто позивачем на місці шляхом увімкнення ближнього світла фар. Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП України порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Проте згідно підпункту "Г" пункту 9.1 ПДР України, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом, а диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами під час руху не передбачена вказаною статтею КУпАП. Відповідач повинен був притягнути його (ОСОБА_1) до відповідальності за ст. 125 КУпАП, тобто невірно кваліфіковано дії порушника і помилково притягнуто його до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності,

-2-

встановленого ст. 7 КУпАП. Також, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що відповідачем порушено вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування його пояснень, за відсутності самого порушення, за яке передбачено відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. Відтак винесена Постанова від 06 березня 2018 року серії ВР №079825 є незаконною і необгрунтованою. Тому на підставі вищенаведеного він (ОСОБА_1) звертається до суду з адміністративним позовом та просить скасувати Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВР №079825 від 06 березня 2018 року, а справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП щодо нього закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач - інспектор роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП Мельниченко А.В. в судове засідання не з'явився, відзив на адміністративний позов не подав, а тому суд знаходить за можливе розглянути справу за правила спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ВР №079825, складеної інспектором роти №2 в Житомирській області ДПП в Закарпатській області Мельниченко Андрієм Володимировичем від 06 березня 2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень. Так, із вказаної Постанови вбачається, що ОСОБА_1, 06 березня 2018 року о 12 годині 12 хвилин на автодорозі Київ - Чоп, керував транспортним засобом марки "Mercedes Benz" Sprinter 313 CDI, номерний знак НОМЕР_1 з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушив вимоги пункту 9.8 Правил дорожнього руху України.

Згідно частин 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

-3-

Як передбачено статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Диспозицією частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до підпункту "г" пункту 9.1 Правил дорожнього руху України, попереджувальними сигналами є - увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби

Нормою пункту 9.8 Правил дорожнього руху України встановлено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної

-4-

відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідними доказами.

При цьому, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв'язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів, а допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Таким чином, відповідачем жодного належного та допустимого доказу, що передбачено статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України і який би підтверджував факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення - суду не представлено.

Так, відповідно до частин 1 та 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд

до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідач не надав доказів щодо правомірності свого рішення, суд вважає необхідним скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 25, 46, 77, 241-246, 250, 251, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.256, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

-5-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Постанову Серії ВР №079825 від 06 березня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень - скасувати, а провадження у справі - закрити.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його складення.

Головуючий М.М.Пак