Справа № 204/8310/17
Суддя: Нізік О. В.
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/8310/17
Провадження № 2-а/204/27/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Федишині Р.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції міста Дніпра, інспектора патрульної поліції лейтенанта 2 батальйону 6 роти Химка Олександра Юрійовича про скасування постанови Серії ЕАА №244832 від 23 грудня 2017 року та закриття справи за відсутності в діях складу правопорушення, -

в с т а н о в и в:

26 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПП міста Дніпро інспектора патрульної поліції лейтенанта Химка О.Ю. про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення. Просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 244832 від 23 грудня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. винесену УПП у місті Дніпро інспектором Химко Олександром Юрійовичем та закрити справу про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 23 грудня 2017 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У постанові зазначено що він не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію на буксированому транспортному засобі під час буксирування чим порушив п.9.9 г ПДР України. З постановою він не згоден, оскільки обставини які зазначені у постанові не відповідають дійсним. В його авто шевро лет авто державний номерний знак НОМЕР_2 коли він рухався по провулку Давидова у місті Дніпро раптово вийшло з ладу електрообладнання і авто зупинився та не мав можливості здійснювати надалі рух. Аварійні сигнали не працювали. Він звернувся до водіїв які погодились відбуксирувати авто до найближчої СТО для усунення несправностей. Під час буксирування зупинили патрульні поліції по проспекту Металургів,8 у місті Дніпрі. На їх вимогу він надав всі необхідні документи та пояснив чому авто буксирується без увімкнених аварійних сигналів. Проте його пояснення інспектор проігнорував відразу надав постанову.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що не порушував ПДР України, не з його вини зламався автомобіль, грошей на евакуатор в нього не має, тому попросив знайомого допомогти, а коли зупинили патрульні знайомий його покинув напризволяще, патрульні виписали штраф і також не допомогли. А саме із за них знайомий поїхав.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з'явилися. Надали до суду відзиви на позов, в яких кожен окремо просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи оглянувши у судовому засіданні відеозапис правопорушення з нагрудних камер поліцейських, суд вважає що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Інспектором УПП міста Дніпра патрульної поліції лейтенантом Химко О.Ю. винесено 23 грудня 2017 року о 14 год. 31 хв. у відношенні водія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАА № 244832, накладено штраф у сумі 425 грн. 00 коп. У постанові зазначено, що водій ОСОБА_3 23.12.2017 року о 14 год. 31 хв. Не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію на буксируваному транспортному засобі «Шевроле Авео» державний номерний знак НОМЕР_2 під час буксирування, чим порушив пункт 9.9.г ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною другою статті 122 КУпАП (а. с. 3.)

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 244 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 256 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящий посадовій особі) або в районний у місті, міській чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що дії інспектора щодо зупинки автомобіля у даній справі були безперечно законні.

Проте суд не може погодитись з правомірністю винесення постанови про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, оскільки з огляду на матеріали справи, пояснення позивача у судовому засіданні, а також оглянутий у судовому засіданні відеозапис правопорушення.

Суд приймає до уваги пояснення позивача, про те, що під час руху у транспортного засобу раптово вийшло з ладу електрообладнання, автомобіль можливо було лише буксирувати. Також не підлягає сумніву й той факт, що ввімкнення аварійних сигналів здійснити було не можливо. Дані пояснення позивача підтверджуються й наданим УПП у м. Дніпро відеозаписом, де позивач показує й пояснює інспектору, що саме трапилось з автомобілем.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Стаття 11 КУпАП - адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 33 КУпАП, визначені загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Слід зауважити, що судом не встановлено в діях водія ОСОБА_3 протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка б посягала на громадський порядок, власність чи то права і свободи громадян. При буксируванні автомобіля позивачем не створено жодної дорожньої транспортної ситуації яка б перешкоджала чи загрожувала іншим транспортним засобам чи громадянам. Не є правопорушенням не виклик евакуатора у зв'язку з відсутністю коштів щодо сплати такої послуги.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача щодо скасування постанови винесеної відносно нього інспектором Химко О.Ю. 23.12.2017 року, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як вказано вище відповідачем було подано заперечення на позов ОСОБА_3, в яких ним вказано, що позовні вимоги є безпідставними.

Однак суд критично ставиться до доводів органу поліції про вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, оскільки дослідженим відеозаписом не підтверджується те, що позивач навмисно чи то по необережності не включив сигнал аварійної сигналізації. Інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення не враховані обставини за яких транспортний засіб підлягав буксируванню, пояснення надані водієм ОСОБА_3, а також інші необхідні обставини для повного, об'єктивного та всебічного розгляду справи.

Таким чином, ураховуючи той факт, що відповідач на виконання абзацу першого частини другої статті 77 КАС не довів правомірність ухваленого ним рішення, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, вимоги статті 62 Конституції України, суд приходить до висновку до висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП на підставі підлягає закриттю.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з 15 грудня 2017 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України (у новій редакції)за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, отже на момент розгляду справи право суду на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачено нормою КАС України.

Щодо клопотання представника УПП у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції про залучення останнього до участі у справі в якості співвідповідача, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки інспектор Химко О.Ю. є співробітником УПП у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції та оскаржується винесена ним постанова, у зв'язку із чим не потребує додаткового залучення УПП до участі у справі.

На підставі ст. 139 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395, ст. ст.122, 251, 280 КУпАП , ст. ст. 20, 77, 242-246 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції міста Дніпра, інспектора патрульної поліції лейтенанта 2 батальйону 6 роти Химка Олександра Юрійовича про скасування постанови Серії ЕАА №244832 від 23 грудня 2017 року та закриття справи за відсутності в діях складу правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 244832 від 23 грудня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (посвідчення водія НОМЕР_3) у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. винесену УПП у місті Дніпро інспектором лейтенантом 2 (другого) батальйону 6 (шостої) роти Химко Олександром Юрійовичем - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст.ст.293, 295 КАС України.

Відповідно до Розділу VІІ п. 1.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до Розділу VІІ п. 1.9 Перехідних положень КАС України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Нізік