Справа № 466/1099/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3171/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Обрізка І.М, Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2018 року у справі № 466/1099/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора УПП у Львівській області ДПП Тимошенко Кароліни Миколаївни про скасування постанови, -

суддя в 1-й інстанції - Федорова О.Ф.

час ухвалення рішення - 22.03.2018 року, 12:24 год,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 27.03.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 968186 від 14 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Тимошенко К.М. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2018 року приблизно о 18 год. 25 хв. по вул. Каменярів - Матейка у м. Львові в напрямку центру міста, відбулося зіткнення двох транспортних засобів, легкового автомобіля Хюндай Гедз, державний номерний знак НОМЕР_1, під її керуванням, та тролейбуса ЕЛЕКТРОН номерний знак 117, маршрут 09.

У зв'язку з подією, ДТП, інспектором патрульної служби Тимошенко К.М. було витребувано в обох водіїв документи, водійське посвідчення, технічний паспорт та обов'язковий поліс страхування транспортного засобу. На вимогу інспектора надала права водія та технічний паспорт.

Зазначає, що обов'язковий поліс страхування, був у неї серед документів на машину, про що інспектору повідомила, також зауважила, що він точно є, і такий забула покласти до всіх документів та почала шукати. В той же час відбувалися дії по вимірюванню гальмівного шляху, складання акту огляду місця ДТП зі схемою, зібралося багато людей, так як рух тролейбусів та автобусів на цьому маршруті був паралізований, машини об'їжджали учасників ДТП через надзвичайно слизьку дорогу. В той час перебувала у шоковому стані, це було її перше зіткнення тому у стані паніки одразу не знайшла поліс, проте неодноразово наголошувала інспектору що поліс у неї є, він є чинним, та на підтвердження своїх слів показала роздруківку з реєстру МТСБУ про те, що поліс є, але інспектор не зважала на її доводи, продовжуючи оформляти документи. В той час її чоловік відігнав машину з проїжджої частини і після завершили оформлення протоколу та акту огляду місця ДТП усі роз'їхалися, а повернувшись в машину забрати речі на задньому сидінні у файлі для документів побачила свій страховий поліс.

Враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода сталася вперше, причиною цього не було порушення правил дорожнього руху, а жахливий стан дорожнього покриття у вигляді сильної ожеледиці і не посипаної спеціальною сумішшю відповідними службами, вважає що через сильні власні переживання та шок від події не зорієнтувалася в ситуації правильно та не вчинила всіх зусиль щодо пошуку поліса страхування.

Інспектор дуже поспішала і одразу сказала, що буде складати протокол за відсутність документа на місці.

Вважає, що дані з Централізованої бази даних МТСБУ приймаються до уваги, як доказ наявності та чинності поліса страхування, а інспектор не прийняла до уваги витяг з Централізованої бази даних МТСБУ від 14.02.2018 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2018 року у справі № 466/1099/18 позовні вимоги задоволено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач , подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт свою апеляційну скаргу мотивує тим, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП- формальний. Правопорушення вважається вчиненим з моменту коли особа не пред'явила на вимогу поліцейського для перевірки передбачених у ній документів.

У своєму рішенні суд першої інстанції підтвердив факт непред'явлення позивачем на вимогу поліцейського для перевірки полісу, чим визнав правомірність винесеної постанови.

Мотиви суду першої інстанції про необхідність перевірки інформації в базі МТСБУ щодо наявності у водія полісу- безпідставні, адже не передбачені законодавством.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2018 року у справі № 466/1099/18 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 14 лютого 2018 року приблизно о 18 год. 25 хв. по вул. Каменярів-Матейка у м. Львові напрямку центру відбулося зіткнення двох транспортних засобів, легкового автомобіля Хюндай Гедз, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням позивача та тролейбуса ЕЛЕКТРОН номерний знак 117, маршрут 09.

Постановою Серії БР № 968186 від 14 лютого 2018 року накладено адміністративне стягнення на позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на момент складання оскаржуваної постанови та оформлення матеріалів ДТП у неї був, оскільки в момент винесення постанови про накладення адміністративного стягнення суб'єкт владних повноважень належно не перевірив даної обставини, а наданий витяги з Централізованої бази даних МТСБУ щодо статусу полісу та страховика, що видав поліс за транспортним засобом сформовано в цей же час, безпідставно враховано не було.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При перевірці документів водій не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ Правил дорожнього руху України (а.с.25).

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон № 580-VIII) та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема приписами ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.1 «ґ» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Аналогічні приписи визначені також приписами п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», крім того ст. 53 зазначеного Закону визначено, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Частиною 1 ст.126 КУпАП визначено, що в тому числі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що чинним законодавством на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

В частині оцінки як доказу по справі представлених інспектором поліції відеоматеріалів колегія суддів враховує, що із змісту таких можливо встановити час та місце вчинення розглядуваного правопорушення, а також особу, яка його вчинила.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Підсумувавши вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є формальним та вважається вчиненим з моменту коли особа не пред'явила на вимогу поліцейського для перевірки передбачених у ній документів, а саме поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також колегія суддів звертає увагу, що пунктом 2.1 «ґ» ПДР України визначено обов'язок водія механічного транспортного засобу мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому посилання позивача на роздруківку з реєстру МТСБУ не є виконанням покладеного обов'язку на водія.

При цьому колегія суддів зазначає, що позивач не заперечує ту обставину, що вона на вимогу працівника поліції не пред'явила поліс для перевірки. Будь-яких доказів того, що позивач мала його при собі, коли керувала транспортним засобом 14 лютого 2018 року, позивачем не надано.

Враховуючи зазначені обставини суд апеляційної інстанції вважає, що при винесенні постанови Серії БР №968186 від 14.02.2018 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого приписами ч. 1 ст. 126 КУпАП, інспектор Тимошенко К.М. діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, що виключає підстави для скасування зазначеної постанови, та закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2018 року у справі № 466/1099/18 - скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді І. М. Обрізко
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 10.05.2018 року