Справа № 298/546/18
Суддя: Лютянська М. С.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/546/18
Провадження № 2-а/298/14/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Лютянської М.С.,

при секретарі Брітовій Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до т.в.о. інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції Плаксіна Сергія Олександровичапро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду із позовом до т.в.о. інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції Плаксіна Сергія Олександровичапро визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 27 березня 2018 року відповідач по справі виніс постанову про притягнення його як посадову особу до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КупАП, якою на нього накладено штраф у розмірі 1020 грн. ОСОБА_1 з винесеною постановою не згоден, оскільки автомобільна дорога державного значення Львів-Самбір-Ужгород знаходиться в оперативному управлінні Служби автомобільних доріг в Закарпатській області, а не в управлінні філії «Великоберезнянський райавтодор» та саме Служба автомобільних доріг в Закарпатській області несе відповідальність за утримання зазначеної автомобільної дороги державного значення та забезпечує безаварійний проїзд транспортних засобів. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ст. 205 КАС України. В матеріалах справи наявний відзив представника Управління патрульної поліції в Закарпатській області, згідно якого твердження позивача, що автомобільна дорога Львів-Самбір-Ужгород не перебуває в оперативному управлінні філії не відповідає дійсності, що підтверджено витягом з договору №4 від 21 січня 2018 року та Переліком автомобільних доріг загального користування державного значення по Закарпатській області. Розглядаючи дану справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а тому оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому відсутні підстави для її скасування, а доказів які б мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, тому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відносно позивача відповідач виніс постанову серії БР № 456455 від 27 березня 2018 року, згідно якої 27 березня 2018 року на автомобільній дорозі Н13 Львів-Самбір-Ужгород 189 км+200 м, 188 км, 187 км, будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасно заходи по встановленню дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та знаку 1.12 «Вибоїна», чим порушив п. 1.5 ПДР України, п. 10.4.2. ДСТУ 4100-2002, п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП. Цією ж постановою відповідач наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожньою руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно ст. 19 ч. 1 п. 1 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як роз'яснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1,2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Відповідно до ст. 77 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч. 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування. Відповідно до ст. 10 цього закону таким органом є Державна служба автомобільних доріг.

Таким чином, Філія «Великоберезнянський райавтодор» є виконавцем обсягів та видів робіт, які надає замовник Служба автомобільних доріг у Закарпатській області в межах встановленого фінансування та не уповноважена виконувати роботи за своїм розсудом.

Враховуючи незгоду позивача з вчиненим адміністративним правопорушенням відповідач мав навести докази в підтвердження факту порушення позивачем ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідачем не було з'ясовано усіх обставин, які б давали підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, зокрема відсутні: посадова інструкція позивача, накази про призначення його на посаду керівника філії «Великоберезнянський райавтодор», тривалість виконання цих обов'язків, наявності відповідного фінансування для усунення вибоїн на обстежуваній ділянці дороги, його узгодження із замовником та відомостей чи належить ця ділянка дороги до зони обслуговування саме Філії «Великоберезнянський райавтодор».

Суд зазначає, що у таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Враховуючи, що відповідач не поклав в основу оскарженого рішення доказів, які б підтверджували вищевказані обставини, як і не надав доказів вжиття ним всіх можливих заходів для їх отримання, суд, незважаючи на засади офіційного з'ясування обставин справи, не повинен самостійно витребовувати вказані відомості з власної ініціативи, а має оцінити лише ті докази, якими відповідач обґрунтував своє рішення з точки зору належності, допустимості і достатності для підтвердження висунутого обвинувачення.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (ч.3 ст.286 КАС України).

Враховуючи, що відповідач не довів обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та його провини у цьому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності в діянні позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до т.в.о. інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції Плаксіна Сергія Олександровичапро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №456455 від 27 березня 2018 року, винесену т.в.о. інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Плаксіним Сергієм Олександровичемпро притягнення ОСОБА_1 як посадової особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

На рішення суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча: М.С. Лютянська