Справа № 496/1218/18
Суддя: Пендюра Л. О.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/1218/18
Провадження № 2-а/496/36/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Міхова Олега Валерійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії інспектора 2 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Міхова О.В. щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №333130 від 22.03.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП незаконними, скасувати зазначену постанову у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по адміністративній справі відносно нього.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.03.2018 року приблизно о 13:45 год. він, керуючи автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Т1619 в напрямку села Широка Балка. Перед населеним пунктом Широка Балка Біляївського району Одеської області йому назустріч, в напрямку міста Біляївка, рухався автомобіль патрульної поліції. Після здійснення зустрічного роз'їзду, на автомобілі патрульної поліції були ввімкнені проблискові маячки червоного та синього кольору, що спонукало його здійснити зупинку. Після зупинки до нього підійшли два співробітника патрульної поліції та повідомили, що він нібито порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху. На підставі цього інспектора виніс постанову серії ЕАА №333130 про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор УПП у м. Одеса лейтенант поліції Міхов О.В. порушив норми матеріального і процесуального права, виніс постанову з грубим порушенням вимог чинного законодавства, без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, скупчення і потоку інших автомобілів, інтенсивності руху, не опитавши свідків правопорушення, невірно вказавши місце скоєння правопорушення та його рух, тобто факт порушення оснований на припущеннях, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому, на думку позивача, його дії є незаконними, а постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №333130 від 22.03.2018 року - такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02.04.2018 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач в установлений строк не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідність подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 6 ст. 162 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22.03.2018 року інспектором 2 роти 1 батальйону УПП в Одеській області лейтенантом поліції Міховим О.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №333130, відповідно до якої 22.03.2018 року о 13 год. 51 хв. ОСОБА_4 керував автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1, без ввімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.5).

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність водія за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 125 КУпАП, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Згідно п. 9.1 (г) Правил дорожнього руху України, попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Пунктом 9.8 Правил дорожнього руху України встановлено, що з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Денні ходові вогні - це зовнішні світлові прилади і з точки зору ПДР України вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР України «Попереджувальні сигнали», в той час, як вимоги щодо користування зовнішніми світловими приладами передбачено у Розділі 19 ПДР України «Користування зовнішніми освітлювальними приладами».

Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР України, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР України.

Таким чином, водії не можуть бути піддані відповідальності передбаченій згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП за не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло фар, оскільки їх дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 125 КУпАП.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки, як зазначено у постанові по справі про адміністративне правопорушення, останній під час зупинки інспектором вже рухався по автодорозі, а в розумінні ч. 2 ст. 122 КУпАП України, відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що передбачено п.п.9.2, 9.8 Правил дорожнього руху України.

Таким чином дії позивача, який керував транспортним засобом без увімкнення ближнього світла фар, підпадають під кваліфікацію ст. 125 КУпАП, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та, як наслідок, накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинене правопорушення є неправомірним.

Крім цього, з постанови вбачається, що вказані в постанові дії були вчинені позивачем в м. Теплодар по вул. Польова, 11 Одеської області, а не за межами населеного пункту, що також виключає відповідальність позивача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, відповідачем не було надано жодного доказу, який би був розцінений судом як доказ винності позивача у вчинені вищенаведеного правопорушення. Обставини, що вказані в позові, суд вважає обґрунтованими оскільки протилежне відповідачем не доведено.

Із оскаржуваної постанови не вбачається, на яких доказах вона ґрунтується, а доказів у порядку ст. 77 КАС України суду не було надано.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена судом як беззаперечна підстава вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №333130 від 22.03.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

У зв'язку із задоволенням позову, враховуючи, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільнена від сплати судового збору, у відповідності до ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 90, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 247, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції другої роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Міхова Олега Валерійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити.

Визнати дії інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Міхова Олега Валерійовича щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №333130 від 22.03.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП незаконними.

Скасувати постанову серії ЕАА №333130 від 22.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенантом поліції Міховим Олегом Валерійовичем.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.О. Пендюра