Справа № 234/4872/18
Суддя: Сухоручко Ю. О.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/4872/18
Провадження № 2-а/234/175/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі
головуючого судді Сухоручко Ю.О.,
при секретарі Харькової Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальону УПП м. Краматорську та Слов`янську, рядового поліції Кнерцер Антонау Михайловичау, 3- я особа - Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську, про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП незаконними, скасувати постанову серії БР №965458 від 29.03.2018 р. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що постановою серія БР №965458 від 29 березня 2018 року на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 2 , ст. 126 ч.1 КУпАП в розмірі 425грн.
З винесеною постановою він не згоден.
У постанові поліцейський вказує на порушення водієм п. 9.8 ПДР, при цьому він не зазначає конкретного підпункту п.9.8 ПДР України, як би який порушено позивачем. Таким чином при винесенні постанови відповідачем не дотримано вимог чинного законодавства, тобто постанова винесена упереджено, адже інспектором не об`єктивно досліджені та враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення та безпідставно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Також він не згоден з притягненням його до відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух " передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки: посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Отже, законодавець чітко розділив умови пред`явлення для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Обов`язок водія показати страховий поліс, виникає тільки у випадках передбачених законодавством, і ці випадки відрізняються від тих, які виникають при обов`язку пред`явити для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Позивач у судове засідання, не з`явився, але надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність, та підтримання позову.
Відповідач та представник 3-ї особи, до суду не з`явилися, але були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчить роздруківка про направлення повідомлення електронною поштою.
Відзив на адміністративний позов, до суду направлено не було.
Відповідно до ст. 268 ч. 3 КАС України неприбуття особи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
У судовому засіданні встановлено, що 29 березня 2018 р. відповідачем відносно позивача було складено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №965458, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , 29.03.2018р. о 16-00 годині, керуючи транспортним засобом SUZUKІ SX-4, номерний знак НОМЕР_1 на авто шляху Слов`янськСлов`янськ Маріуполь, водій керуючі транспортним засобом, порушив правила використання попереджувальних сигналів , а саме не ввімкнув ближнє світло фар, за межами населеного пункту , чим порушив п.п.9.8 ПДР України, а також не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , чим порушив п.п. 2.1 г ПДР України.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до нього не надано жодного доказу про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення .
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Відповідно до п.п. 9.8. ПДР України , під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:
а) у колоні;
б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;
в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;
г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;
ґ) на транспортному засобі, що буксирує;
д) у тунелях.
З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.
Тобто адміністративна відповідальність передбачена не за порушення користування попереджувальними сигналами за межами населеного пункту, а за порушення користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Таким чином, порушення користування попереджувальними сигналами за межами населеного пункту, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП.
Також, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутні підстави для накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП.
Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» вказано, що водій повинен пред`явити страховий поліс у випадках передбачених законодавством.
У п.21.2 і 21.3 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону від 10.11.2015 р.) , зазначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:
відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.
При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.
Суд акцентує увагу на тому, що хоча особа під час керування транспортним засобом і зобов`язана мати при собі страховий поліс та пред`являти його на вимогу, зокрема працівників Національної поліції, - вказане положення п.21.3 необхідно розглядати у комплексі з положенням п.21.2 цієї ж статті закону.
Тому суд робить висновок, що спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює правовідносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чітко визначені всього два випадки, коли уповноважені особи визначених цим же Законом органів, зокрема і Національної поліції, мають право контролювати наявність договорів страхування шляхом вимоги пред`явлення страхового полісу. Це випадки складення протоколу про адміністративне правопорушення чи накладення на особу адміністративного стягнення (якщо коли протокол про адміністративне правопорушення не складається) та складання матеріалів про дорожньо-транспортну подію, оскільки саме у цих двох випадках у особи може виникнути цивільно-правова відповідальність перед 3-ми особами.
Такий висновок базується також і на положеннях ст.32 Закону «Про Національну поліцію», яка передбачає чітко визначені випадки, коли поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.
Тобто право працівника органів Національної поліції вимагати у особи документи не є абсолютним і обмежується випадками, передбаченими законодавством.
З огляду на положення ст.19 Конституції України суд вважає, що відповідач перевищив службові повноваження, вимагаючи у позивача надання страхового полісу, оскільки склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП в діях позивача був відсутній, а відповідно і відсутня підстава для перевірки наявності полісу обов`язкового страхування.
Тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 243-246, 268-270, 286КАС України, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до поліцейського роти №2 батальйону УПП м. Краматорську та Слов`янську, рядового поліції Кнерцер Антона Михайловича,3- я особа - Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову серії БР №965458 від 29.03.2018 р. поліцейського роти №2 батальйону УПП м. Краматорську та Слов`янську, рядового поліції Кнерцер Антона Михайловича, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Судовий збір віднести на рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області , шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Суддя Краматорського
міського суду Ю.О. Сухоручко