Справа № 806/1604/18
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Житомир справа № 806/1604/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання зробити перерахунок пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця;

- зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зробити перерахунок пенсії відповідно до довідки про заробітну плату №01.1-316 від 16.02.2018 р. у 90% від суми місячного заробітку.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.02.2018 р. звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням посадових окладів державним службовцям з 01.12.2015 р. в розмірі 90% від середнього заробітку відповідно до ст. 37-1 Закону №3723, що діяла на момент призначення пенсії, однак отримав відмову у здійсненні перерахунку. Вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала від 02.04.2018 року вважається врученою сторонам у відповідності до ст. 124 КАС України, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від відповідача через канцелярію суду, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, надійшов відзив на позов.

В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що дії управління щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу є правомірними з огляду на те, що з 01.12.2005 р. діючим законодавством України не визначено обсяг суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу."

Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановлено, що 19.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про здійснення перерахунку пенсії, у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 р. посадових окладів працюючим державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Листом від 01.03.2018 р. №П-108 Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії відповідно до довідки від 16.02.2018 року №01.1-316 від 16.02.2018 року, оскільки ст.37-1 Закону України "Про державну службу", якою було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, втратила чинність з 01.05.2016р., п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.200р. №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" про здійснення перерахунків пенсії пенсіонерам у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України виключено з 01.12.2015 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 1 травня 2016 р. визначалися Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 37-1 Закону № 3723-XII у редакції, чинній до 1 січня 2015 р., у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Однак, 1 січня 2015 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 р. №76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.

Правове регулювання зазначеного питання у період з 1 січня по 1 грудня 2015 р. знайшло своє відображення у п. 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 р. № 865 (далі - Постанова № 865), за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, відповідно до вимог п. 4 Постанови № 865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Згідно з вимогами п. 5 Постанова № 865 перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 9 грудня 2015 р. №1013 (далі - Постанова № 1013), якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її п. 6 застосовується з1 грудня 2015 р., п. 4 Постанови № 865 було виключено, а п. 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова №1013 не містить.

Отже, з 1 грудня 2015 р. по 1 травня 2016 р. чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

При цьому, чинна у зазначений період редакція ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

У ході реформування системи державного управління 10 грудня 2015 р. було прийнято новий Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням.

Закон №889-VIII набув чинності з 1 травня 2016 р., у зв'язку з цим положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Як вбачається з ст. 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), ст. 42 Закон № 1058-IV визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

Згідно з вимогами ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд зазначає, що порушення ст. 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ані Закон № 76-VIII, яким, зокрема, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані ст. 90 Закону № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України

Крім того, у Рішенні від 26 грудня 2011 р. № 20-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні від 17 жовтня 1986 р. у справі Ріс проти Сполученого Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що, з'ясовуючи, чи існує позитивне зобов'язання стосовно людини, належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Так, суд приходить до висновку, що з 1 грудня 2015 р., початку застосування Постанови № 1013, якою п. 4 Постанови № 865 виключено, а п. 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 7 листопада 2017 р. у справі № 398/4332/16 та від 27 лютого 2018 р. № 358/692/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, відповідач діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що і було зроблено відповідачем.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 77, 205, 242-246, 250, 255, 262-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1) до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Перемоги, 55, м. Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними, зобов'язання зробити перерахунок пенсії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя В.А. Липа