Справа № 420/328/18
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.05.2018
ЄУ № 420/328/18
Провадження №2-а/420/7/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Стєніної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ПСРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області сержанта поліції Потапенка Гуладі Гуладійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- постанову серїі БД № 940345 від 09.03.2018, винесену інспектором ПСРПП Новопсковського відділу поліції Головного управління поліції в Луганській області старшим сержантом поліції Потапенком Гуладі Гуладійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнати незаконною та скасувати,

- провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.03.2018 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме: на вимогу працівника поліції не увімкнув світлову аварійну сигналізацію та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Позивач зазначає, що 09.03.2018 він рухався на автомобілі Хонда, державний номер НОМЕР_1 в с. Заайдарівка, де був зупинений старшим сержантом Потапенком Г.Г., причиною зупинки стала перевірка документів. Працівник поліції попросив пред'явити страховий поліс на автомобіль. Оскільки дана вимога незаконна, позивач відмовився його надавати. При складенні протоколу, на думку позивача, були порушені його права згідно КУпАП, зокрема, право на захист.

Відповідач у відзиві на позов просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що він разом з іншим працівником поліції здійснювали несення служби, під час якої відповідачем за допомогою планшетного комп'ютеру було здійснено перевірку інформації відносно транспортного засобу позивача щодо укладеного договору страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу за допомогою підсистеми «МТСБУ» Інформаційного порталу Національної поліції України. В результаті чого було з'ясовано, що водій не мав відповідного полісу. А тому автомобіль був зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Після зупинки транспортного засобу позивач не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п. 9.9 Правил дорожнього руху, за що настає відповідальність за ст. 125 КУпАП, а також не пред'явив страховий поліс, а тому протокол було складено за ст. 126 КУпАП згідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Позивач у заяві просить справу розглянути без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач до судового засідання не прибув, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у неї доказів.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БР №940345 від 09.03.2018 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови, 09.03.2018 о 20 год. 30 хв. по вул. Кіяха в с. Заайдарівка після зупинки на вимогу працівника поліції водій не увімкнув світлову аварійну сигналізацію та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.9, 2.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції України звільнено від обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення, а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статті 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Оскільки закон має вищу юридичну силу ніж постанова КМУ, якою затверджені Правила дорожнього руху, то слід керуватися саме Законом.

Отже, вказаний Закон містить вичерпні підстави для пред'явлення вимоги від водія транспортного засобу страхового полісу.

Таким чином, працівник поліції міг вимагати від водія страховий поліс при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов'язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу, а саме: поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Як зазначено вище, протокол складено за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки водій на вимогу працівника поліції не увімкнув світлову аварійну сигналізацію та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд критично оцінює посилання відповідача про те, що він разом з іншим працівником поліції здійснювали несення служби, під час якої відповідачем за допомогою планшетного комп'ютеру було здійснено перевірку інформації відносно транспортного засобу позивача щодо укладеного договору страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу за допомогою підсистеми «МТСБУ» Інформаційного порталу Національної поліції України. В результаті чого було з'ясовано, що водій не мав відповідного полісу. А тому автомобіль був зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Як вбачається з відзиву відповідача, під час несення ним служби в с. Заайдарівка по вул. Кіяха рухався автомобіль Хонда, державний номер НОМЕР_1, і саме під час руху поліцейським на інформаційному порталі було перевірено наявність полісу у водія, а потім зупинено автомобіль.

Враховуючи, що вказані дії потребують певного часу для здійснення щонайменше таких дій: розгледіти у вечірній час в автомобілі, що рухається, його державний номер, здійснити пошук на інформаційному порталі, ознайомитися з інформацією, з'ясувати про відсутність полісу, а потім лише зупинити автомобіль, який продовжував рухатися під час пошуку інформації працівником поліції, то суд вважає недоведеним відповідачем той факт, що ним було з'ясовано про відсутність страхового полісу саме до зупинки транспортного засобу.

Крім того, відповідач зазначає, що зупинка транспортного засобу була здійснена саме на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», який передбачає, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Матеріалами справи та відповідачем не доведено, що відповідач мав інформацію, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, а отже і мав підстави для зупинки транспортного засобу.

Таким чином, відповідач здійснив незаконну зупинку транспортного засобу, оскільки не довів наявність підстав, вичерпний перелік яких наведено в ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», для зупинки зазначеного вище транспортного засобу.

Крім того, частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідач зазначає, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.125 КУпАП, однак склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки водій після зупинки на вимогу працівника поліції не увімкнув світлову аварійну сигналізацію та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.9, 2.1 Правила дорожнього руху України.

Відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Складений протокол не відповідає зазначеним вимогам, оскільки правопорушення у вигляді не увімкнення світлової аварійної сигналізації не відповідає змісту диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП, а отже не містить складу вказаного правопорушення.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на ст. 36 КУпАП, якою передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В даній статті мова йде саме про накладення стягнень за декількома адміністративними правопорушеннями, а не складення протоколу про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена різними статтями КУпАП, за однією більш тяжкою статтею КУпАП.

Враховуючи, що порушення п. 9.9 Правил дорожнього руху, а саме не увімкнення світлової аварійної сигналізації, не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор поліції порушив порядок притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, встановлений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Кодексом України про адміністративні правопорушення, оскільки не маючи доказів порушення водієм Правил дорожнього руху України, тобто вчинення будь-якого адміністративного правопорушення, пов'язаного із керуванням транспортним засобом, не мав права законної вимоги перевірки наявності у водія страхового полісу, а отже і оформлення з цих підстав постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та об'єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ПСРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області сержанта поліції Потапенка Гуладі Гуладійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серїі БД № 940345 від 09.03.2018, винесену інспектором ПСРПП Новопсковського відділу поліції Головного управління поліції в Луганській області старшого сержанта поліції Потапенка Гуладі Гуладійовича, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнати незаконною та скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Донецького апеляційного адміністративного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2018.

Суддя: О.С. Стеценко