Справа № 817/1912/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/1912/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Шевчук С.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря Єфремової О.С.,

представника апелянта ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "09" січня 2018 р. у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень , -

суддя в 1-й інстанції - Друзенко Н.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.08.2017 року за №, №.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 03.08.2017, згідно з яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 110954,82 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 03.08.2017, згідно з яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на 7705,20 грн.

Присуджено фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1186,60 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Головне управління ДФС у Рівненській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 16.11.2001 ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності «неспеціалізована оптова торгівля». Перебуває на обліку в контролюючому органі з 23.11.2001 та є платником податку на додану вартість з 21.11.2011.

В період з 21.06.2017 по 05.07.2017 посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт №470/17-00-13-09/НОМЕР_1 від 12.07.2017 року (а.с.8-18).

Даним актом зафіксовано, зокрема, що на порушення п.44.1 ст.44, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_4 за 2016 рік занижено чистий оподатковуваний дохід в сумі 410943,80 грн., в результаті чого підлягає донарахуванню податок на доходи фізичних осіб в сумі 73969,88 грн., пп.1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого підлягає донарахуванню військовий збір за 2016 рік в сумі 6164,16 грн.

Акт перевірки підписаний платником податків із запереченнями.

Письмові заперечення подані Головному управлінню ДФС У Рівненській області 19.07.2017 (а.с.19) та відхилені (а.с.20-21).

03.08.2017 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 110954,82 грн., в т.ч. 73969,88 грн. за податковим зобов'язанням, та 36984,94 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.22) та №, яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 7705,20 грн., в т.ч. 6164,16 грн. за податковим зобов'язанням, та 1541,04 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.24).

Податкові повідомлення-рішення оскаржувались позивачем в адміністративному порядку (а.с.26-27). Рішенням першого заступника Голови ДФС України №143/99-99-11-02-01-14 від 16.11.2017 скаргу платника залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення № та № від 03.08.2017 - без змін (а.с.28-31).

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В акті перевірки від 12.07.2017 року констатовано, що перевіркою правильності визначення одержаного доходу від провадження підприємницької діяльності у 2015-2016 роках встановлено розбіжність за 2016 рік на суму 410943, 80 грн., яка виникла у зв'язку з не включенням ФОП ОСОБА_4 до складу доходу частини вартості товарно-матеріальних цінностей (поліпропіленові тканні мішки), ввезених на митну територію України згідно вантажно-митної декларації в погашення дебіторської заборгованості: ВМД №011131 від 02.08.2016 року на загальну суму 770952,80 грн.

В свою чергу, судом встановлено, що в січні 2015 року ФОП ОСОБА_4 було придбано контейнерну партію товару (поліпропіленові ткані мішки в кількості 475000 шт.) на умовах FОВ - Квіндао, порт Китаю (згідно з ІНКОТЕРМС) від виробника компанії LINYI SHUANGBAO PLASTIC Co. LTD на суму 37385 дол.США відповідно до умов договору №КВ-2 від 02.04.2012 року, комерційного інвойсу №UKRСН1139 від 22.01.2015 року. Оплата вартості поставленого товару підтверджується платіжним дорученням №03 від 16.03.2015 року (а.с.81-86). Перевезення вказаного товару згідно з Договором транспортного експедирування товару №СК-02 від 25.01.2015 року було здійснено компанією Greencarrier Freight Services Poland sp. від Циндао порт Китаю до порту Гдиня (Польща) морським транспортом та до м. Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) автомобільним транспортом згідно з фактурою-інвойсом №102712 та актом приймання виконаних робіт №139 від 01.04.2015 року. Усі транспортні витрати на загальну суму 6128,81 дол.США були здійснені за рахунок ФОП ОСОБА_4 згідно з платіжними дорученнями №13 від 26.06.2015 року (а.с.87-90).Як свідчать матеріали справи, доставлений до м. Жешув (Польща) товар ФОП ОСОБА_4 продав (передав) компанії «GOMAR RZESZOW» за 43557,32 дол.США на умовах поставки DDP - Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) товар на складі покупця (згідно з ІНКОТЕРМС) за договором купівлі-продажу мішків №G-2 від 10.04.2015 року відповідно до проформи інвойсу №UKRСН1139/1 від 20.04.2015 року на суму 4083,68 дол.США та проформи інвойсу №UKRСН1139/2 від 05.05.2015 року на суму 39473,64 дол.США. (а.с.91,93). Передача товару підтверджується складеними та підписаними сторонами актами приймання-передачі товару №UKRСН1139/1 від 20.04.2015 року та №UKRСН1139/2 від 05.05.2015 року (а.с.92,94). Компанія «GOMAR RZESZOW» здійснила неповну оплату отриманого товару, а саме: на загальну суму 37385,00 дол.США двома платіжними транзакціями, що підтверджується банківськими виписками на суму 20385 дол.США від 21.05.2015 року та на суму 17000 дол.США від 05.06.2015 року (а.с.95,96). У зв'язку з цим та з метою врегулювання взаємовідносин між ФОП ОСОБА_4 та компанією «GOMAR RZESZOW» було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків №UKRCH1139 від 09.06.2015 року по поставці партії товару за Контрактом №G-2 від 10.04.2015 року, яким стверджено про заборгованість компанії «GOMAR RZESZOW» перед позивачем в розмірі 6172,32 дол.США.(а.с.97).

В лютому 2015 року ФОП ОСОБА_4 придбав у виробника компанії LINYI SHUANGBAO PLASTIC Co. LTD контейнерну партію товару (поліпропіленові ткані мішки в кількості 445000 шт.) на умовах FОВ - Квіндао, порт Китаю (згідно з ІНКОТЕРМС) на суму 39715 дол.США (договір №КВ-2 від 02.04.2012 року, комерційний інвойс №UKRСН1140 від 05.02.2015 року) (а.с.81-83, 98,99). Поставлений товар оплачений згідно з платіжним дорученням №03 від 03.04.2015 року (а.с.100). Перевезення даного товару згідно з договором транспортної експедиції товару №GК-02 від 25.01.2015 року було здійснено компанією Greencarrier Freight Services Poland sp. від Циндао порт Китаю до порту Гдиня (Польща) морським транспортом та до м. Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) автомобільним транспортом згідно з фактурою інвойсом №102752 від 17.04.2015 року та актом приймання виконаних робіт №140 від 20.04.2015 року (а.с.101,102). Вартість перевезення становила 6558,31 доларів США., однак транспортні витрати були оплачені частково ФОП ОСОБА_4 згідно з платіжним дорученням №14 від 30.06.2015 року в сумі 3793,06 дол.США, у зв'язку з чим утворився борг ФОП ОСОБА_4 перед компанією Greencarrier Freight Services Poland sp. в сумі 2765,25 дол.США. (а.с.104). Доставлений до м. Жешув (Польща) товар ФОП ОСОБА_4 продав (передав) компанії «GOMAR RZESZOW» за 46321,50 доларів США на умовах поставки DDP - Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) (згідно з ІНКОТЕРМС) за договором купівлі-продажу мішків №G-2 від 10.04.2015 року відповідно до проформи інвойсу №UKRСН1140 від 25.05.2015 року, про що також свідчить акт приймання-передачі товару №UKRСН1140 від 20.04.2015 року (а.с.105-106). Компанія «GOMAR RZESZOW» здійснила неповну оплату отриманого товару на суму 39715,00 дол.США, що підтверджується банківською випискою від 23.06.2015 року (а.с.107). А тому ФОП ОСОБА_4 та компанія «GOMAR RZESZOW» склали акт звірки взаємних розрахунків №UKRСН1140 від 09.06.2015 року по поставці товару за Контрактом №G-2 від 10.04.2015 року, яким ствердили заборгованість компанії «GOMAR RZESZOW» перед ФОП ОСОБА_4 в розмірі 6606,50 дол.США.

В березні 2015 року відповідно до договору купівлі-продажу №КВ-3 від 11.08.2014 року та додаткової угоди №1 від 02.03.2015 року, компанія «GOMAR RZESZOW» поставила ФОП ОСОБА_4 контейнерну партію товару (поліпропіленові ткані мішки в кількості 486000 шт.) на загальну суму 37819,40 дол.США, що також підтверджується інвойсом №UKRCH1138 від 02.03.2015 року та актом приймання-передачі товару №GK-1 від 02.03.2015 року (а.с.46-52). Перевезення вказаного товару згідно з Договором транспортного експедирування товару №СК-02 від 25.01.2015 року було здійснено компанією Greencarrier Freight Services Poland sp. від Циндао порт Китаю до порту Гдиня (Польща) морським транспортом та до м. Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) автомобільним транспортом згідно з фактурою-інвойсом №102650 від 12.03.2015 року та актом приймання виконаних робіт №138 від 16.03.2015 року. Усі транспортні витрати на загальну суму 6519,33 дол.США були здійснені за рахунок ФОП ОСОБА_4 згідно з платіжними дорученнями №09 від 25.05.2015 року на суму 5096,25 дол.США та №10 від 25.05.2015 року на суму 1423,08 дол.США.(а.с.53-65). Як свідчать матеріали справи, а саме: договір купівлі-продажу мішків №G-2 від 10.04.2015 року, інвойс №KVL-1 від 14.04.2015 року на суму 6725,60 дол.США та проформа-інвойс №UKRСН1138/2 від 20.04.2015 року на суму 19390,79 доларів США, акти приймання-передачі товару №KVL-1 від 14.04.2015 року та №UKRСН1138/2 від 20.04.2015 року (а.с.66-72), частину доставленого до м. Жешув (Польща) товару ФОП ОСОБА_4 продав (передав) компанії «GOMAR RZESZOW» (на загальну суму 26116,39 дол.США в кількості 276000 шт.). При цьому, сторони узгодили, що відвантаженням товару на суму 26116,39 дол.США частково погашається борг ФОП ОСОБА_4 перед компанією «GOMAR RZESZOW» за отриманий товар в порту Циндао (Китай) за інвойсом №UKRCH1138 від 02.03.2015 року, що в подальшому було відображено в Акті звірки від 01.06.2015 року (а.с.80). Решта товару (в кількості 210000 шт. на суму 16515 дол.США) за договором купівлі-продажу №КВ-3 від 11.08.2014 року та інвойсом №UKRCH1138 від 02.03.2015 року ФОП ОСОБА_4 було ввезена в Україну через митний кордон на склад м.Рівне компанією «GOMAR» TRANSPORT & LOGISTICS, що підтверджується вантажно-митною декларацією №204050000/2015/004141 від 19.03.2015 року, фактурою на перевезення (від м.Жешув, Польща до м. Рівне, Україна) від 18.03.2015 року. Вказана частина товару була оплачена ФОП ОСОБА_4 платіжним дорученням №06 від 13.05.2015 року відповідно до проформи інвойса №UKRCH1138/1 від 02.03.2015 року (а.с.73-79). Судом встановлено, що витрати ФОП ОСОБА_4 на транспортно-експедиційні послуги компанії Greencarrier Freight Services Poland sp. в сумі 6519,33 дол.США за доставку товару від Циндао порт Китаю до порту Гдиня (Польща) морським транспортом та до м. Жешув, Польща (Rzeszow, Poland) автомобільним транспортом за домовленістю сторін були розподілені та визначені пропорційно: вартості товару поставленого компанії «GOMAR RZESZOW» згідно з інвойсом №KVL-1 від 14.04.2015 року та проформою Інвойсом №UKRСН1138/2 від 20.04.2015 року були включені до собівартості товару; вартості товару ввезеному в Україну згідно з проформою інвойсом №UKRСН1138/1 від 02.03.2015 року були включені до митної вартості товару при митному оформленні.Оскільки витрати ФОП ОСОБА_4 за транспортно-експедиційні послуги компанії Greencarrier Freight Services Poland sp. при відвантаженні товару компанії «GOMAR RZESZOW» не були відшкодовані покупцем, то сторонами було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків №UKRСН1138 від 01.06.2015 року, відповідно до якого заборгованість компанії «GOMAR RZESZOW» перед ФОП ОСОБА_4 становить 4811,99 дол.США (а.с.80).

За результатами вказаних господарських відносин у компанії «GOMAR RZESZOW» виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 17590,21 дол.США., що підтверджується актами звірки взаємних розрахунків, долученими до матеріалів справи(а.с.119-120).

В квітні 2016 року ФОП ОСОБА_4, компанія «GOMAR RZESZOW» та компанія Greencarrier Freight Services Poland sp. склали та підписали акт звірки взаємних розрахунків та визначення боргу №01 від 05.04.2016 року, в якому сторонами було погоджено переуступку боргу позивача перед компанією Greencarrier Freight Services Poland sp. у розмірі 2765,25 дол.США на компанію «GOMAR RZESZOW», внаслідок чого борг компанії «GOMAR RZESZOW» перед ФОП ОСОБА_4 зменшився на суму 2765,25 дол.США та становив 14824,96 дол.США. (а.с.109-110).

В липні 2016 року компанією «GOMAR RZESZOW» поставлено для ФОП ОСОБА_4 товар (тканні мішки) на загальну суму 29111 дол.США, що підтверджується комерційним інвойсом №UKRСН1148 від 25.07.2016 року на умові ЕХW склад «GOMAR RZESZOW» м. Жешув, Польща (Rzeszow, Poland), який був розмитнений ФОП ОСОБА_4 згідно з митною декларацією №204050002/2016/011131 від 02.08.2016 року та оприбуткований на склад за прибутковою накладною №24 від 02.08.2016 року (а.с.111-115).

Оскільки на дату отримання товару у компанії «GOMAR RZESZOW» перед позивачем був наявний борг у сумі 14824,96 дол.США, то останній здійснив оплату товару у розмірі 14286,04 дол.США, про що свідчить копія платіжного доручення №02 від 11.08.2016 року (а.с.118), тобто за мінусом боргу контрагента в сумі 14824,96 дол.США.

Після даної проплати сторони вчергове склали акт звірки взаємних розрахунків та визначення боргу №02 від 12.08.2016 року, відповідно до якого у кожного з них відсутня будь-яка заборгованість (а.с.116-117).

Згідно з пунктом 177.1 ст. 177 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у яких виник спір) доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п. 177.2 цієї статті).

Згідно з пунктом 177.4. статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Отже, фізична особа-підприємець може віднести до складу витрат витрати, якщо вони документально підтверджені первинними документами; пов'язані з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця; безпосередньо пов'язані з отриманням доходів; фактично сплачені; товари (послуги) фактично отримано фізичною особою-підприємцем.

За приписами норм п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Висновки відповідача про порушення позивачем вищевказаних податкових норм зводяться до того, що ФОП ОСОБА_4 не включив до річної декларації за 2016 рік дохід у розмірі 410943,80 грн., що є частиною вартості товарно-матеріальних цінностей (поліпропіленових мішків), ввезених на митну територію України згідно вантажно-митної декларації №011131 від 02.08.2016, яку зараховано в рахунок погашення дебіторської заборгованості компанії «GOMAR RZESZOW» перед ФОП ОСОБА_4, що виникла ще у 2015 році.

В акті перевірки зазначено, що в дохідній частині декларації за 2015 рік ФОП ОСОБА_4 не відображались операції щодо продажу компанії «GOMAR RZESZOW» тих контейнерних партій товару (поліпропіленових мішків), які були реалізовані їй за контрактами (договорами купівлі-продажу) №G-2 від 10.04.2015 та №КВ-3 від 11.08.2014 і по яких покупцем - компанією «GOMAR RZESZOW» не був здійснений розрахунок , а саме на суму 17590,21 дол.США (еквівалентом якої на 02.08.2016 було 410943,80 грн.).

Вказана операція, з огляду на вимоги п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України, не була відображена ФОП ОСОБА_4 і у витратній частині декларації за 2015 рік.

В акті перевірки протилежного не зазначено та не зафіксовано про порушення позивачем вимог п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України при формуванні витратної частини декларації за 2015 рік - період, який також охоплено документальною плановою перевіркою, результати якої оспорюються.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт отримання позивачем у серпні 2016 році від компанії «GOMAR RZESZOW» товару на суму 17590,21 дол.США (410943,80 грн.), що була зарахована в рахунок погашення заборгованості даного нерезидента за поставлений йому у 2015 році за контрактами №G-2 від 10.04.2015 та №КВ-3 від 11.08.2014 товар, зумовив не лише збільшення загального оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_4 за 2016 рік, а й збільшення на аналогічну суму його витрат.

Суд першї інстанції вірно зазначив. що ці витрати фактично понесені позивачем у 2015 році, однак через те, що вони безпосередньо пов'язані з отриманням позивачем доходів у 2016 році, - підлягають врахуванню при визначенні чистого оподаткованого доходу саме у 2016 році та, оскільки різниця між виручкою і документально підтвердженими витратами за цими господарськими операціями буде рівнятися нулю, то база для нарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік відсутня.

Крім того колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1.7, пп. 2.3.2.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків-фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №395 від 14.03.2013 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 за №607/23139), факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

У разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки;

у разі надання платником податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.

Всупереч цьому, в акті №470/17-00-13-09/НОМЕР_1 від 12.07.2017 року обставини визначення позивачем чистого оподаткованого доходу у 2016 році викладені однобоко, тобто без врахування тієї первинної документації, яка доводить існування у підприємця відповідної суми витрат, що безпосередньо пов'язана з отриманням такого доходу.

Таким чином, наведене вказує на порушення норм чинного законодавства при складанні акту перевірки, оскільки викладені в ньому факти не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку, що є суб'єктивним припущенням перевіряючих та порушенням встановленого законодавством порядку проведення перевірки, а викладені висновки в акті позивача зроблено без дослідження належних документів.

Зважаючи на вищевикладене, висновки відповідача про порушення ФОП ОСОБА_4 положень п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України протиправними, безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 03.08.2017 не відповідає встановленим у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України вимогам законності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає до скасування.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для донарахування ФОП ОСОБА_4 військового збору за 2016 рік та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.08.2017 року.

Відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

При цьому, об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст.163 Податкового кодексу України: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходу, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність згідно зі статтею 178 цього Кодексу.

Згідно п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Отже, військовий збір нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу, який визначається виходячи із документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Зважаючи на необґрунтованість та недоведеність висновків податкового органу про заниження позивачем суми чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для донарахування ФОП ОСОБА_4 військового збору за 2016 рік.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "09" січня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "11" травня 2018 р.