Справа № 806/3820/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/3820/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря Круглій В.В.,

сторін та їх представників: пред. відповідача Натикач І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" січня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання надати повну інформацію , -

суддя в 1-й інстанції - Нагірняк М.Ф. ,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Житомир ,

дата складання повного тексту рішення - 26.01.2018

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання надати повну інформацію на запити від 15.09.2017року.

В позовній заяві позивач вказав, що позивач 15.09.2017року направив відповідачу п'ять інформаційних запитів з проханням надати публічну інформацію про структуру власності та відомості про кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ", а також про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру їх кінцевих бенефіціарних власників та копії документів, що підтверджують достовірність такої інформації.

На вказані запити позивач отримав лист від 20.09.2017року, яким була надана частково запитувана інформація і відмовлено в наданні інформації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру їх кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ" та копії документів, що підтверджують достовірність такої інформації. На думку Позивача та його представника, відмова в наданні відповідачем вказаної інформації з підстав її конфіденційності є протиправною.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.01.2018року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання надати повну інформацію -відмовлено.

Не погоджуючись з обумовленим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою у якій вказав, що обумовлене рішення суду порушує його законні права та інтереси на доступ до публічної інформації. Вказує, що Законом "Про доступ до публічної інформації" визначено вичерпний перелік підстав для ненадання запитуваної публічної інформації. При наданні відповіді на запит позивача, відповідач не дотримався положень названого закону на надав відмову з підстав не передбачених Законом. Окрім того, позивач зазначає, що запитувана інформація не належить до інформації з обмеженим доступом, а Національна ради України з питань телебачення і радіомовлення є розпорядником такої інформації, якою повинна володіти в силу вимог Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу у якому зазначив, що запитувана позивачем інформація відсутня у відповідача. Також зазначає, що лише вимога абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" щодо надання відповідачу інформації про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) (бенефіціарних власників (контролерів) телерадіоорганізації, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника (контролера) (бенефіціарних власників (контролерів) її засновника набрала чинності лише з 01.10.2015року.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.09.2017року позивач за допомогою засобів електронного зв'язку направив на адресу відповідача п'ять запитів з проханням надати публічну інформацію про структуру власності та відомості про кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ", а також про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру їх кінцевих бенефіціарних власників та копії документів, що підтверджують достовірність такої інформації.

Вказані запити позивача відповідають вимогам письмового запиту на інформацію, передбаченим ч.5 ст.19 Закону N 2939-VI, були отримані відповідачем 18.09.2017року, що підтверджується записами про їх реєстрацію (а.с.19-23).

Листом від 20.09.2017року відповідач надав позивачу структуру та відомості про кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект", ліцензія НР № 00516-м від 26.05.2015, а також структуру та відомості про кінцевих бенефіціарних власників ТОВ ТРК Союз-ТВ", ліцензії НР № 1474-м від 03.10.2011 і НР № 00297-м від 27.02.2015.

Одночасно вказаним листом відповідач повідомив, що інформація про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру їх кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ" є конфіденційною і належить до публічної інформації з обмеженим доступом, чим фактично відмовив в її наданні (а.с.24-78).

Позивач з такою відмовою не погодився у зв'язку з чим звернувся з позовною заявою до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач підставно відмовив у наданні інформації щодо про майна, доходів і зобов'язань фінансового характеру їх кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ", оскільки Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення такою інформацією не володіє.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Законом України від 13 січня 2011 року "Про доступ до публічної інформації" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Закон N 2939-VI) встановлено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно з частинами першою та другою статті 1 Закону N 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами на інформацію (стаття 5 Закону N 2939-VI).

Таким чином, забезпечення доступу до публічної інформації здійснюється двома способами: оприлюдненням і систематичним її оновленням, зокрема, на офіційних веб-сайтах і наданням інформації за запитами на інформацію.

Спосіб забезпечення доступу до публічної інформації залежить, у тому числі, від виду (характеру, суті) такої інформації. За приписами Закону N 2939-VI кожна особа має право скористатися своїм правом на подання інформаційного запиту, якому кореспондує обов'язок розпорядника інформації надати на нього відповідь.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону N 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

З листа від 20.09.2017року, слідує, що відповідач відмовив позивачу у задоволенні запиту про надання інформації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ" з підстав того, що запитувана позивачем інформація є конфіденційною і належить до публічної інформації з обмеженим доступом, чим фактично відмовив в її наданні (а.с.24-78).

Так, частинами першою та другою статті 6 Закону N 2939-VI встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Відповідно до ст. 7 Закону N 2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частиною 4 ст.21 Закону України "Про інформацію" передбачено, що до інформації з обмеженим доступом (конфіденційної) не можуть бути віднесені такі відомості щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або територіальній громаді, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарському товариству, частка держави або територіальної громади в якому становить 100 відсотків, що підлягають обов'язковому оприлюдненню відповідно до закону.

Частинами 3 та 4 ст. 12 Закону України "Про телебачення та радіомовлення" передбачено, що забороняються створення та діяльність телерадіоорганізації, засновником (співзасновниками), власником (співвласниками) якої є нерезидент (нерезиденти), що зареєстрований в одній з офшорних зон, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України.

Структура власності суб'єкта інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення визнається прозорою, якщо інформація, оприлюднена на його офіційному веб-сайті та надана Національній раді, дає змогу визначити всіх осіб, які мають пряму та/або опосередковану істотну участь у юридичній особі чи можливість значного або вирішального впливу на управління та/або діяльність юридичної особи, у тому числі відносини контролю між усіма особами в ланцюгу володіння корпоративними правами щодо цієї юридичної особи, а також визначити кінцевого бенефіціарного власника.

Інформація про структуру власності суб'єкта інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення розміщується на його офіційному веб-сайті відповідно до вимог цього Закону.

Суб'єкт інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення щороку подає Національній раді інформацію про свою структуру власності в порядку та за формою, що встановлюються Національною радою. Неподання, несвоєчасне подання такої інформації або подання інформації, що не відповідає дійсності, є підставою для застосування Національною радою санкцій відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про телебачення та радіомовлення" забороняється будь-яке пряме бюджетне утримання телерадіоорганізацій органами державної влади. Допускається оплата за рахунок бюджетних коштів інформаційних послуг, наданих телерадіоорганізаціями органам влади та управління згідно із законодавством України.

Забороняється будь-яке пряме або опосередковане фінансування телерадіоорганізацій політичними партіями, професійними спілками, релігійними організаціями.

Іноземні інвестиції як джерело фінансування телерадіоорганізацій допускаються в порядку, встановленому законодавством України та частиною третьою статті 12 цього Закону.

З наведених положень законодавства слідує, що структура власності суб'єкта інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення в тому числі і інформація щодо походження майна, доходів і зобов'язання фінансового характеру кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ" не належить конфіденційної та публічної інформації з обмеженим доступом.

Враховуючи викладене, відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні запитуваної інформації з підстав того, що запитувана позивачем інформація є конфіденційною і належить до публічної інформації з обмеженим доступом.

За наведених обставин, вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання ОСОБА_4 доступу до інформації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ" згідно запитів від 15.09.2017року №35-09/17 і №38-09/17 з підстав того, що запитувана позивачем інформація є конфіденційною і належить до публічної інформації з обмеженим доступом є протиправною.

Стосовно ж заперечень відповідача щодо задоволення позову через те, що відповідач не володів запитуваною інформацією, то названа відповідачем обставина не була правовою підставою, за якої відповідач відмовив позивачу у наданні запитуваної інформації.

Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно ч.4 ст. 12 Закону України "Про телебачення та радіомовлення" суб'єкт інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення щороку подає Національній раді інформацію про свою структуру власності в порядку та за формою, що встановлюються Національною радою.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

За наведених обставин, відповідач встановивши, що не володіє необхідним переліком запитуваної інформації, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. Натомість, відповідач вказаних положень не дотримався, а як наслідок безпідставно відмовив позивачу у доступі до публічної інформації з підстав інших, які не зайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на вказані положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не належно розглянув запити ОСОБА_4 від 15.09.2017року №35-09/17 і №38-09/17 в частині, що стосуються надання інформації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ".

Враховуючи обумовлені обставин справи та зважаючи на повноваження відповідача і суду, колегія приходить до висновку про задоволення вимоги позивача у спосіб зобов'язання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення вчинити дії щодо належного розгляду запитів ОСОБА_4 від 15.09.2017року №35-09/17 і №38-09/17 в частині, що стосуються надання інформації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ" та надання на них відповіді та інформації у порядку та строки визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Стаття 317 КАС України передбачає, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, рішення суду першої інстанції слід скасувати з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" січня 2018 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою:

- визнати протиправною бездіяльність Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо ненадання ОСОБА_4 доступу до інформації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ" згідно запитів від 15.09.2017року №35-09/17 і №38-09/17 з підстав того, що запитувана позивачем інформація є конфіденційною і належить до публічної інформації з обмеженим доступом;

- зобов'язати Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення вчинити дії щодо належного розгляду запитів ОСОБА_4 від 15.09.2017року №35-09/17 і №38-09/17 в частині, що стосуються надання інформації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Медіа-проспект" та ТОВ "ТРК Союз-ТВ" та надання на них відповіді та інформації у порядку та строки визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Присудити на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення судовий збір у розмірі 1600,00грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "15" травня 2018 р.