Справа № 473/870/18
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 р. м.ОдесаСправа № 473/870/18

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Старжинська О.Є.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №21 від 14.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн. за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-42 КУпАП

В обґрунтування позову зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої доводи, апелянт зазначив, що оскільки позивач у визначений строк не виконала припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №233 від 22.12.2017 року, оскаржувана постанова винесена законно та обґрунтовано.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 28 лютого 2018 року фахівцем Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області проведено позапланову перевірку об'єкту будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, з питань дотримання ОСОБА_4 законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За результатами вказаної перевірки 28.02.2018 року складено акт, та протокол про адміністративне правопорушення, якими зафіксований факт невиконання власником об'єкту будівництва припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №233 від 22.12.2017 року (а.с. 17-22).

14 березня 2018 року інспектором ДАБІ у Миколаївській області винесено постанову у страві про адміністративне правопорушення №21, якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., законність якої є предметом спору у даній справі (а.с.3).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки причини невиконання вищевказаного припису не залежали від волі позивача та пов'язані з відсутністю затвердженого у встановленому порядку плану зонування, оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»

№3038-VI від 17 лютого 2011 року (в редакції, що діяла в період складення невиконаного припису) у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

01 квітня 2018 року до вказаної вище статті Закону внесено зміни, які надають особам можливість отримати у власність земельні ділянки, на яких розташуванні будівлі (споруди), що перебувають у власності.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що до внесення у наведену вище статтю Закону змін, за відсутності затвердженого органом місцевого самоврядування плану зонування або детального плану території, громадяни України були позбавлені можливості оформити право власності на земельні ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП стало невиконання припису, яким її у термін до 21.02.2017 року зобов'язано отримати документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку за відповідною адресою.

Враховуючи, що Олександрівською селищною радою Вознесенського району не затверджувався план зонування або детальний план території села Воронівка, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що до 01.04.2018 року позивач з об'єктивних причин не мала можливості оформити право власності на відповідну земельну ділянку, а отже, відповідач передчасно, без всебічного з'ясування усіх обставини у справі притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Крім того, судова колегія вважає обґрунтованими доводи позивача з приводу необізнаності з приписом про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №233 від 22.12.2017 року, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, останній був направлений на її адресу поштовим зв'язком, однак не отриманий адресатом, що підтверджується даними пошуку поштових відправлень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286,311 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасування - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецької