Справа № 817/773/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2018 року м. РівнеСправа №817/773/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Рівненського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі Рівненське ОУ ПФУ Рівненської області) про визнання бездіяльності протиправною щодо не включення загального страхового стажу періоду роботи з 17.06.1967 по 13.09.1970; зобовязання вчинення дій щодо зарахування до загального страхового стажу період роботи з 17.06.1967 по 13.09.1970 та здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 31.12.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначена та виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", починаючи з 17.05.2004. При призначенні позивачу пенсії відповідач відмовився у зарахуванні до страхового стажу для обчислення пенсії періоду роботи в структурних підрозділах Любешівського районного відділі культури Волинської області з 17.06.1967 по 13.09.1970 у звязку з тим, що записи у трудовій книжці №1-2 (дата заповнення 20.10.1970) проведені роботодавцем з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях. Вказує, що з метою реалізації свого законного права на зарахування до страхового стажу періоду роботи, позивач звернулась до Рівненського міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за результатами якого ухвалено, рішення від 31.01.2012 у справі №2-0-304/2011 про встановлення факту прийняття позивача на роботу на посаду завідуючої бібліотеки села Підкоромілля Любешівського району Волинської області 17.06.1967. Згодом, позивач після неодноразових запитів впродовж 2012-2017 до різних архівних організацій та органів місцевого самоврядування (державних органів) одержала від Судченської сільської ради Любешівського району Волинської області копію наказу районного відділу Культури виконкому Любешівської районної Ради народних депутатів трудящих від 12.06.1969 №22 про її переведення на посаду завідуючого бібліотекою села Судче з 13.06.1969. З урахуванням наведеного, позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про зарахування до стажу періоду роботи з 17.06.1967 по 13.09.1970, проте Рівненське обєднане управління Пенсійно фонду України Рівненської області листом від 28.02.2018 за №104/10 відмовило у зарахуванні такого стажу з посиланням на те, що в наданому позивачем наказі зазначені відомості про переведення на посаду ОСОБА_2, на імя якої також видана довідка про заробітку плату. Позивач також повідомляє, що відповідно до записів трудової книжки, її імя ОСОБА_2 було змінено на ОСОБА_1, що підтверджується підписом та печаткою уповноваженої особи відділу кадрів роботодавця, який вносив такі зміни.

Ухвалою суду від 19.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу строк для подання відзиву проти позову в разі невизнання позовних вимог.

Відповідачем подано відзив поза строком встановлений судом, у якому позов не визнав. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивач пропустила строк звернення до адміністративного суду для захисту прав, свобод та інтересів, а тому позовна заява повинна бути залишена без розгляду. Окрім цього, відповідач вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки за аналогічних підстав та предмету позову Житомирським апеляційним адміністративним судом було ухвалено постанову про задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування постанови суду першої інстанції, якою зобовязано орган Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплачувати позивачу пенсію з дня прийняття на роботу зарахувавши до стажу період з 17.06.1967 по 13.09.1970. Також, відповідач вказав, що копія наказу виконкому Любешівської районної ради депутатів трудящих від 12.06.1969 №22 та довідка про заробітну плату для обчислення пенсії за період з червня 1969 року по вересень 1970 року, виданої Любешівською селищною радою від 21.12.2017 №1928 не можуть бути враховані для підтвердження стажу роботи з 13.06.1969 по 13.09.1970, оскільки видані на імя "Ковальчук Ольга Іванівна".

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено, що ОСОБА_1, з 17.05.2004 перебуває на обліку в Рівненському ОУ ПФУ Рівненської області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

У звязку з допущеними роботодавцем помилками в записах 1-2 трудової книжки в частині зазначення наказів "про прийняття на роботу", "про переведення з роботи" позивач звернулась до Рівненського міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за результатами якої прийнято рішення від 31.01.2012 у справі №2-0-304/2011, згідно з яким встановлено факт прийняття ОСОБА_1 на роботу на посаду завідуючої бібліотеки села Підкоромілля Любешівського району Волинської області 17.06.1967 (а.с.14-15).

Як зазначив позивач та не заперечив відповідач, вказане рішення суду Управлінням Пенсійного фонду України в м. Рівне, правонаступником якого є відповідач, не оскаржувалось, а відтак, набрало законної сили та підлягає виконанню.

На заяву позивача щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 17.06.1967 по 13.09.1970 відповідач надав лист-відповідь від 31.05.2012 №390/11, зазначивши, що будь-які зобовязання щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням встановленого факту судом на органи Пенсійного фонду не покладено, тому підстав для такого перерахунку пенсії за рішенням суду немає. Також відповідач вказав, що запис №2 трудової книжки від 13.06.1969 про переведення на посаду не відповідає даті наказу №22 від 09.06.1970, а відтак, оформлений з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на запити щодо надання відомостей про переведення її на посаду (запис трудової книжки №2 від 13.06.1969) одержувала листи-відповіді: Відділу Культури Любешівської районної державної адміністрації від 25.11.2014 №332/18/2-14; Архівного відділу Любешівської районної державної адміністрації Волинської області від 28.11.2017 №92/15/2-17; Державного архіву Волинської області Волинської ОДА від 08.12.2017 №3769/01.21; Головного управління ДФС у Волинській області від 05.12.2017 №1256/03-20-13-02-10; Головного управління ПФУ у Волинській області від 12.12.2017 №7617/04-10-39; Управління виконавчої дирекції Фонду у Волинській області від 08.12.2017 №01-4/П-5з-9; Відділу культури Любешівської РДА від 12.12.2017 №406/18/2-17 відповідно до яких, запитувані позивачем відомості у вказаних органів відсутні (а.с.16-17,22-27).

Судом також встановлено, що Судченською сільською радою Любешівського району Волинської області 26.12.2017 на адресу ОСОБА_1 надіслано наказ районного відділу Культури виконкому Любешівської районної Ради народних депутатів трудящих від 12.06.1969 №22 про її переведення на посаду зав. бібліотекою села Судче з 13.06.1969 та копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з червня 1969 року по вересень 1970 року, виданої Любешівською селищною радою від 21.12.2017 №1928 (а.с.28-29).

На заяву ОСОБА_1 про зарахування спірного стажу у звязку з додатково наданими документами (наказом та довідкою) позивач одержала листвідповідь від 28.02.2018 №104/10, згідно з яким відповідач повторно відмовив у зарахування стажу з 17.06.1967 по 13.09.1970 у звязку з невідповідністю імені позивача із записами у наказі про переведення та довідці про заробітну плату. За змістом вказаного листа, відповідачем не оспорюється факту та дати звільнення позивача з посади завідуючої бібліотеки села Судче (а.с.20-21).

Не погоджуючись з такою бездіяльністю пенсійного органу, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях був затверджений постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (далі Інструкція №162).

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_3, дата заповнення 20.10.1970 (а.с.11-12):

Запис №1 від 17.06.1967 прийнята на посаду завідуючої сільської бібліотеки села Підкоромілля (наказ №35 від 12.06.1970);

Запис №2 від 13.06.1969 переведена на посаду зав. бібліотекою села Судче (наказ №22 від 09.06.1970).

Так, п.2.3 Інструкції №162 визначав, що всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Судом встановлено, що записи трудової книжки позивача №1 від 17.06.1967 та №2 від 13.06.1969 містять посилання на невідповідні дати прийняття наказів 12.06.1970 та 09.06.1970 відповідно.

Пунктами 2.5, 2.7 Інструкції №162 встановлено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. Виправлення виробляється адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов'язана надати працівникові в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, що внесло неправильний або неточний запис, ліквідоване, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане ліквідоване підприємство.

Згідно з пунктом 2.8 Інструкції №162, виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. Повинні повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на підставі інших документів, що підтверджують виконання робіт, невказаних в трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення внесених раніше записів.

Матеріалами справи також підтверджено, що роботодавець позивача, який вносив помилкові відомості в трудову книжку про дату прийняття наказів №35 №22, на дату розгляду справи судом, - ліквідований.

Відповідно до п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, за змістом п.3 Порядку №637 для підтвердження трудового стажу можуть надаватись будь-які інші документи, які містять відомості про період роботи.

Судом встановлено, що на виконання п.3 Порядку №637 ОСОБА_1 надано органу Пенсійного фонду:

1. Рішення Рівненського міського суду від 31.01.2012 у справі №2-0-304/2011 про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 на роботу на посаду завідуючої бібліотеки села Підкоромілля Любешівського району Волинської області 17.06.1967, що являється початковою датою спірного періоду;

2. Наказ районного відділу Культури виконкому Любешівської районної Ради народних депутатів трудящих від 12.06.1969 №22 про переведення ОСОБА_2 на посаду зав. бібліотекою села Судче з 13.06.1969;

3. Копію довідки про заробітну плату за період з червня 1969 року по вересень 1970 року, виданої Любешівською селищною радою від 21.12.2017 №1928, яка підтверджує нарахування та виплату ОСОБА_2 заробітної плати у спірний період.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з наведеної норми, суд враховує, що оскільки факт прийняття позивача на посаду завідуючої бібліотеки села Підкоромілля встановлено рішенням Рівненського міського суду від 31.01.2012 у справі №2-0-304/2011, відтак дана обставина не підлягає доказуванню.

Пунктом 2.12 Інструкції №162 визначено, що зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виробляються адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) з посиланням на номер і дату цих документів.

Зміна вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім'я, по батькові, дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідач ствердив, що відсутні підстави враховувати спірний період при обчисленні стажу роботи позивача, оскільки в наказ про переведення від 12.06.1969 №22 та довідка про заробітну плату від 21.12.2017 №1928 видана на імя ОСОБА_2.

Разом з тим, орган Пенсійного фонду не врахував, що трудова книжка, надана позивачем для обчислення стажу, видана на імя ОСОБА_2. Проте, на підставі паспорта серії СР №27827 виданого 27.01.1996 імя позивача замінено на "Олена". Також, поруч з імям "Ольга" в рядку "імя" кадровим працівником роботодавця зазначено імя "Елена", яке в українській мові пишеться як "Олена".

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що запис про зміну імені в трудову книжку позивача внесено на підставі та у спосіб, визначений Інструкцією №162. Відтак, документи про стаж ОСОБА_2 у яких зазначені періоди, що відповідають записам трудової книжки, належать та повинні бути враховані Пенсійним органом при обчисленні страхового стажу ОСОБА_1.

Крім того, орган Пенсійного фонду при призначенні пенсії беззаперечно враховував надану позивачем трудову книжку при обчисленні загального страхового стажу, за винятком спірного періоду.

Оцінюючи наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі суд враховує наступне.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2012 у справі №1715/12267/12 постанову Рівненського міського суду від 31.07.2012 скасовано та прийнято нову постанову про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову про зобовязання вчинити дії (а.а.с.41-42).

За змістом вказаної постанови, самостійною підставою для задоволення судом першої інстанції позовної вимоги ОСОБА_1 про зобовязання відповідача здійснити зарахування до стажу спірного періоду роботи було рішення суду про встановлення факту прийняття на роботу.

Разом з тим, суд зазначає, що у спірних правовідносинах по даній справі позивачем додатково надано документи про стаж та заробітну плату, а відтак, підстави для звернення до суду не є тотожними.

Крім того, відповідач, відмовляючи позивачу у зарахуванні страхового стажу, у даній справі, посилався на інші обставини.

Відтак, підстави для закриття провадження у даній справі відсутні.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (пункт 1), Україна визнала обовязковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання, вимог, які він виводить з цього принципу.

Європейський суд з прав людини ще в 1974 році у справі "Міллер проти Австрії" (ухвала щодо прийняття заяви №6849/72 від 16.12.1974) сформулював позицію щодо права власності громадянина на пенсію. Зокрема, у рішенні суду було зазначено, що у зв'язку із сплатою обов'язкових внесків до Пенсійного фонду виникає право власності на пенсію щодо внесеної частини до цього фонду, а як наслідок і на підвищення розміру пенсійної виплати внаслідок її перерахунку (зарахування стажу).

Згідно зі змісту ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Враховуючи вищевикладений аналіз висновків ЄСПЛ, сплата внесків із заробітної плати працівника надає право в майбутньому на використання позитивного права щодо зарахування періоду роботи особи до загального страхового стажу при обчисленні пенсії.

За наведених обставин, суд вважає, що відповідачем безпідставно та всупереч нормам чинного законодавства не враховано при обчисленні страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 17.06.1967 по 13.09.1970, який підтверджується належними і допустимими доказами.

Відтак, наявні підстави для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Рівненського ОУ ПФУ Рівненської області, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в м.Рівне, щодо не включення до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 17.06.1967 по 13.09.1970.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду для захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

В обґрунтування поданого клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що впродовж тривалого періоду ОСОБА_1І використовувала заходи досудового врегулювання спору, шляхом надіслання відповідачу листів, оформлення запитів до компетентних органів з метою отримання належних документів, що підтверджували би стаж у спірний період.

Таким чином, позивач вважає, що ним пропущений процесуальний строк для звернення до суду з поважних причин.

Суд враховує, що згідно з ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до п.38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 №22-1 орган, що призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів звернення відповідача до роботодавця позивача (його правонаступників) або архівних установ із запитами про надання підтверджуючих документів про стаж роботи ОСОБА_1 в спірний період.

Таким чином, орган Пенсійного фонду не виконав в належний спосіб свого обовязку соціального захисту ОСОБА_1 в повній мірі.

Разом з тим, суд вважає, що у ОСОБА_1 були відсутні перешкоди звернутись до суду для захисту прав, свобод та інтересів до 14.03.2018, а тому подане клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду не є достатньо обґрунтованим.

Відтак, позовні вимоги, про зобовязання відповідача зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 17.06.1967 по 13.09.1970 та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи із 31.12.2012 підлягають частковому задоволенню в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто з 14.09.2017.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, в той час як позовні вимоги позивача в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 14.09.2017, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 17.06.1967 по 13.09.1970, а тому порушене право позивача в цій частині підлягає судовому захисту.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки сплату судового збору було відстрочено до ухвалення рішення у справі, яке прийняте на користь позивача не субєкта владних повноважень, то відповідно до положень ст.139 КАС України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в м.Рівне, щодо не включення до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 17.06.1967 по 13.09.1970.

Зобовязати Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Яворницького, 34, м. Рівне, 33001; ідентифікаційний код 40373305) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи (вул.Міцкевича, 9/43, м. Рівне, 33013; ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 14.09.2017, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 17.06.1967 по 13.09.1970.

В задоволенні позовної вимоги в частині зобовязання Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період із 31.12.2012 по 13.09.2017 відмовити.

Стягнути із суб'єкта владних повноважень - Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Яворницького,34,м.Рівне,33001; ідентифікаційний код 40373305), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 704,80грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков В.В.