Справа № 815/923/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/923/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що полягає у відмові в проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2016 року, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, в розмірі 80 відсотків сум грошового забезпечення (заробітку) згідно Довідки № 18707 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01 січня 2016 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію з 1 січня 2016 року, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, в розмірі 80 відсотків сум грошового забезпечення (заробітку) згідно Довідки № 18707 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01 січня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України та з 04.09.2002 року йому призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Представник зазначає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, проте відповідачем протиправно, на підставі наданої позивачем заяви та довідки про розмір грошового забезпечення, не проведено перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" за № 988 від 11.11.2015 року як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни в розмірі 80% суми грошового забезпечення з підстав відсутності асигнувань з Державного бюджету на такі виплати.

Ухвалою суду від 07.03.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 , відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.160 КАС України, та встановлено термін для усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви приведеної у відповідність ч.5 ст. 160 КАС України з зазначенням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача та з доданими до неї документами у відповідності до ч.2 ст. 94 КАС України.

02 квітня 2018 року від представника позивача до суду надійшла письмова заява з додатками (вх.№9256/18), чим усунено недоліки, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 10.04.2018 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до положень ст. 263 КАС України.

23 квітня 2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх.№11120/18), в якому, посилаючись на лист МВС України від 28.02.2018 року №2900/05/21-2018, представник зауважив на відсутності правових підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі наданої ним довідки та на правомірності своїх дій. Також зазначив, що вказана довідка про розмір грошового забезпечення позивача відповідно до листа МВС України від 28.02.2018 року №2900/05/21-2018 не могла використовуватись для здійснення перерахунку пенсії, оскільки вона була надана органам Пенсійного фонду України до набрання чинності постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб. Представник відповідача зазначив, що на виконання постанови Кабінету міністрів України №103, Управлінням було проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, наданої уповноваженим органом, а також здійснено необхідний розрахунок доплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, яка почне виплачуватись, починаючи з 01.01.2019 року, як це передбачено Постановою №103. Разом з тим представник відповідача зазначив, що позивач має право на державну пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за призначенням якої необхідно звернутись до Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі.

Враховуючи вищевикладене представник відповідача, посилаючись на п.8 ч.2 ст. 238 КАС України просив суд закрити провадження у справі №815/923/18.

Ухвалою суду від 14.05.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про закриття провадження у справі.

08 травня 2018 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вх.№12892/18), яка судом не враховується як заява по суті справи відповідно до норми ч.4 ст.263 КАС України.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 263 КАС України справа розглядається в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення відповідача, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є пенсіонером органів внутрішніх справ України, інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується наявними в матеріалах справи посвідченням особи з інвалідністю серії НОМЕР_2 від 04.01.2003 року та довідкою до акта огляду МСЕК серія 2-18 ОД №088181 від 18.05.2011 року.

МВС України листом від 22.03.2017 року № 4019/02/22-2017 повідомлено ПФУ про наявність підстав для перерахунку пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988.

28 грудня 2017 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії.

Головним управлінням МВС України в Одеській області 19.05.2017р. була направлена відповідачу довідка №18707 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 для перерахунку пенсії позивача відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, наказу МВС від 06.04.2016 № 260, що підтверджується листом ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області від 21.12.2017 року №14/3-П-1824/аз наданому у відповідь на адвокатський запит представника позивача від 15.12.2017 року.

Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій №18707, розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 становить: посадовий оклад - 3250 грн.; оклад за звання капітана міліції - 1800 грн.; надбавка за стаж служби 25% - 1075 грн.; премія 4,78% - 256,93 грн.; всього: 5631,93 грн.

Листом від 11.01.2018 року (вих.№2523/П-11) Головним управлінням ПФУ в Одеській області відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та зазначено, що перерахунок та виплату пенсії буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Також у листі зазначено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу з 31.10.1981 по 11.11.1983, службу в органах внутрішніх справ з 09.03.1993 по 04.09.2002 року, інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 20.07.1986 по 10.08.1986, тому право на пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач не має. При цьому, зазначено, що ОСОБА_1 має право на державну пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за призначенням якої йому необхідно звернутись до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

На думку позивача, бездіяльність Головного управління ПФУ в Одеській області щодо перерахунку йому пенсії, з посиланням на відсутність коштів, є протиправною, що зумовило звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновків про протиправність бездіяльності відповідача з огляду на наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII (в редакції Закону від 07 листопада 2015 року) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

29 грудня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900-VIII від 23 грудня 2015 року (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом внесені доповнення в ст. 63 Закону №2262-ХІІ, а саме статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року.

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Постановами Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988) та №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268" встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова № 988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до зазначеного Закону може бути як прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України, так і заява про перерахунок пенсії, подана пенсіонером особисто. При цьому, наведені дві підстави перерахунку пенсії є самостійними і не суперечать та не виключають одна одну.

Отже, пенсіонер органів внутрішніх справ у разі виникнення підстав для перерахунку пенсії має право самостійно отримати довідку про складові грошового забезпечення та звернутись з відповідною заявою до органу Пенсійного фонду України.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, в постанові від 22 квітня 2014 року в справі № 21-484/а13.

Наведені у відзиві обґрунтування відповідача про відсутність належного бюджетного фінансового забезпечення для здійснення перерахунку та виплати пенсії, а також посилання на те, що на даний час Пенсійний фонд України сформував потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та направив її до Міністерства соціальної політики України, а відтак відповідний перерахунок та виплату пенсій подібній категорії осіб буде проведено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України, суд вважає помилковим та таким, що суперечить правовим висновкам висловленим Верховним Судом у зразковій адміністративній справі №820/6514/17 від 15.02.2018, з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону №2262-ХІІ, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно статті 10 зазначеного Закону, обов`язок призначення та виплати пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, покладено на органи Пенсійного фонду України.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Разом з цим, суд звертає увагу на підвищені гарантії соціальної захищеності осіб, що перебували на службі в органах внутрішніх справ.

Так, Конституційний Суд України розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).

У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція висвітлена в рішенні Верховного Суду по зразковій справі №820/6514/17 від 15.02.2018, а також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

З огляду на зазначені положення, суд вважає посилання відповідача на відсутність фінансування як на підставу невиконання покладених на нього функцій, необґрунтованим та недопустимим.

Враховуючи вищевикладене, позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки Постанова №988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02 грудня 2015 року, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

Суд зазначає, що таке право позивача є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком в силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

Отже, з урахуванням наявності всіх необхідних обставин, передбачених нормами чинного законодавства, для здійснення позивачу перерахунку пенсії, у відповідача, після отримання довідки №18707 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виник обов`язок з перерахунку його пенсії саме з 01.01.2016 року.

Однак, фактично, на момент виникнення спірних правовідносин, звернення позивача з відповідною заявою про перерахунок пенсії та на момент звернення з даним адміністративним позовом до суду, перерахунок пенсії позивачу не був здійснений. Доказів, які б спростовували даний висновок суду відповідачем не надано.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, представник відповідача, обґрунтовуючи свою правову позицію та зауважуючи на виконанні ним обов`язку щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу, посилається на постанову Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою встановлено новий порядок перерахунку та виплати пенсій пенсіонерам внутрішніх справ.

Так, в період провадження у даній адміністративній справі Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, якою врегульовано питання виплати перерахованих пенсій. Дана постанова набрала законної сили 01.03.2018.

Відповідно до пункту 3 цієї Постанови передбачено перерахування з 01.01.2016 року пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідно до пункту 5 Постанови №103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р., №45.

Крім цього, вказаною Постановою №103 внесені зміни в постанову Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", а також постанову Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зокрема, згідно із внесеними змінами, пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 №45, викладено в новій редакції, а саме абзац другий: "Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 р. проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., №96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту."

Як уже зазначалось судом, позивач набув права на перерахунок пенсії з 01.01.2016, відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей.

Згідно із наведеними приписами Постанови №103 позивачу змінено порядок перерахунку пенсії в частині визначення складових грошового забезпечення з прив`язкою "за січень 2016 року", а також обмежено обсяг виплат, шляхом встановлення значного відтермінування строку таких виплат (з 2019 - 50% різниці, з 2020 - 100% різниці).

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року N 21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

З огляду на вищенаведене, приписи Постанови №103 можуть поширюватися на спірні правовідносини позивача та відповідача з приводу перерахунку та виплати пенсії виключно з 01.03.2018, а спірні правовідносини виникли до моменту набрання Постановою №103 чинності, а відтак підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення права позивача на такий перерахунок та виплату та його звернення до органу ПФУ з цим питанням.

Таким чином, суд не бере до уваги надані представником відповідача до суду розрахунок на доплату пенсії від 29.03.2018 року, витяг з підсистеми ПВП ДКГ щодо розрахунку по виплаті боргу, оновлену довідка №18707 про розмір грошового забезпечення та доводи представника відповідача про те, що ним на виконання Постанови №103 здійснено необхідний розрахунок доплати пенсії ОСОБА_1 ,за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, яка почне виплачуватись, починаючи з 01.01.2019 року, як то передбачено Постановою №103, оскільки, за приписами ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а Постанова №103 прийнята після виникнення спірних правовідносин та звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, та погіршує становище позивача в частині строків виплати належної йому пенсії, а відтак не може бути застосована судом у спірних правовідносинах.

Суд звертає увагу, що виходячи із принципу диспозитивності адміністративного судочинства при розгляді та вирішенні даної адміністративної справи суд застосував вимоги Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, яка діяла на момент виникнення та вирішення даних спірних правовідносин, а також врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 15.02.2018 року за результатами розгляду зразкової справи №Пз/9901/8/18 820/6514/17.

Натомість, особливості правового застосування, визначені Постановою №103, в тому числі пунктами 3 і 5, на думку суду, утворюють нові публічно-правові відносини між позивачем та відповідачем, які виникли з 01.03.2018 року і не є предметом розгляду в даній адміністративній справі, хоч й охоплюють той самий спірний період.

З огляду на наведені обставини, суд критично оцінює позицію відповідача щодо відсутності предмету спору, а тому, не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову з наведених у відзиві мотивів, враховуючи, що звернення представника ОСОБА_1 за перерахунком пенсії мало місце у грудні 2017 року, а оскаржувана бездіяльність відповідача у січні 2018 року (лист від 11.01.2018р.), до набрання чинності постановою КМ України №103.

Разом з тим, суд погоджується з доводами представника позивача, що ОСОБА_1 отримав інвалідність ІІ групи перебуваючи на військовій службі, брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи відповідача та має право на отримання пенсії відповідно до положень ст. ст. 18-21 Закону№2262-ХІІ, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, на підтвердження своїх доводів представник позивача надав до суду засвідчену копію довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.10.1997 року №51/1/5289 (а/с 43), в якій зазначено, що ОСОБА_1 у складі військової частини №53893 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 20.07.1986р. до 10.08.1986р. відповідно до наказів №№ 83, 109 та виконуючи дезактиваційну роботу на об`єкті отримав дозу опромінення 20, 46 р.од.

Також доводи представника позивача підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями військового квитка позивача серії НОМЕР_3 від 10.04.1990р. з відміткою про прийняття участі з 20.07.1986р. до 10.08.1986р. в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а/с 45) та вкладки № НОМЕР_4 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) Серія А №411541 від 07.05.2003 року з відміткою учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Згідно з Свідоцтвом про хворобу ВЛК УМВС України в Одеській області №7018/2 від 28.08.2002 року (а/с 44) та довідкою Міністерства охорони здоровя України про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (60%) від 18.05.2011 року №001501, судом встановлено, що внаслідок виконання службових обов`язків з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 отримав захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби та отримав ІІ групу інвалідності.

Відповідно до ст. 19 Закону №2262-ХІІ групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи.

Статтею 20 Закону №2262-ХІІ встановлено, що залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії: а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Пунктом 1 абзацу 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Згідно з ст. 21 Закону №2262-ХІІ Пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

З аналізу вищезазначеного та з урахуванням того, що ОСОБА_1 - пенсіонеру МВС України, призначено пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» суд дійшов висновку про наявність підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни у розмірі 80% від суми грошового забезпечення, встановленої довідкою ліквідаційної комісії МВС України в Одеській області №18707 з 01.01.2016 року.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262 Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, суд приходить висновку про протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 1 січня 2016 року, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 № 900-VIII, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" за його заявою, оскільки було порушено норми Порядку №45 та норми ст.51 Закону №2262 щодо строків перерахунку пенсії.

При цьому, суд звертає увагу, що підставою для звернення позивача із заявленими позовними вимогами слугувала відмова відповідача у перерахунку пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи внаслідок війни та на підставі довідки №18707 (а/с 39), яку станом на момент розгляду справи не визнано такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідач в ході розгляду справи не довів те, що надана для перерахунку довідка №18707 на час її отримання відповідачем та подання представником позивача заяви про перерахунок пенсії не відповідала чинному законодавству, як і доказів її повернення ГУМВС України в Одеській області на доопрацювання.

Посилання представника відповідача у відзиві щодо здійснення позивачу перерахунку пенсій на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та у відповідності до постанови Кабінету міністрів України від 21.02.2018р. №103 суд відхиляє, оскільки вони не стосуються обставин, з яких виник спір, та виходять за межі спірних правовідносин.

В силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, а саме зобов`язання відповідача провести перерахунок ОСОБА_1 та виплату пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 15.11.2015р. №988, ч.3 ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі виданої ГУМВС України в Одеській області довідки №18707, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни у розмірі 80 відсотків суми грошового забезпечення.

Щодо вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом термін з моменту набрання рішенням законної сили звіту про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, приписами наведеної статті суду надано право, а не покладено обов`язок зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, згідно норм ст.246 КАС України на суд не покладається обов`язок при ухваленні рішення встановлювати строк для подання звіту про виконання судового рішення; також не встановлено, що суд наділений таким правом (ст.245 КАС України).

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) щодо непроведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900-VIII, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції та довідки №18707 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни у розмірі 80 відсотків суми грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900-VIII, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції та довідки №18707 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни у розмірі 80 відсотків суми грошового забезпечення.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Повне рішення складено та підписано 14.05.2018 року у зв`язку з знаходженням судді Аракелян М.М. у відпустці з 02.05.2018 року по 11.05.2018 року включно.

Суддя М.М. Аракелян

.