Справа № 361/70/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 березня 2018 року № 361/70/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, у якому просить суд визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень - Пухівської сільської ради Броварського району та зобов'язати Пухівську сільську раду Броварського району скасувати оскаржуване рішення.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 10.01.2018 позовну ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування рішення передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Питання про відкриття провадження у справі Броварським міськрайонним судом не вирішувалось.

За результатом автоматизованого розподілу, справу (позовну заяву) №361/70/18 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д.

Частиною 2 статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктами 4 та 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У прохальній частині позовної заяви позивачі просять визнати протиправним рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, проте не зазначають будь-яких реквізитів оспорюваного рішення (номеру і дати), що не дозволяє однозначно ідентифікувати предмет позову.

Суд зазначає, що правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає постановити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб'єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

Отже, позивачам слід привести свої вимоги у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, шляхом зазначення реквізитів (номеру та дати) рішення відповідача, яке, на переконання позивачів, порушує їх права та інтереси.

При цьому суд зазначає, що ідентифікуючі ознаки цього рішення повинні бути зазначені саме у прохальній частині позовної заяви.

Разом з цим, зі змісту позовної заяви судом з'ясовано, що фактично спірні правовідносини виникли у зв'язку з набуттям ОСОБА_3 права власності на 3/5 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Зокрема, з доданих до позовної заяви матеріалів судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Пухівської сільської ради від 23.11.2011 №55 ОСОБА_3 зареєструвала право власності на 3/5 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності.

У якості підстави позову позивачі зазначають, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_3 та батьком позивачів - ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.1998 у рівних частинах.

Позивачі зазначають, що після смерті ОСОБА_5 їм, як спадкоємцям, належить право на частину житлового будинку, що перебувала у власності їх батька. Водночас реалізувати право на отримання у власність частини майна не видається за можливе у зв'язку з тим, що право власності на відповідну частку будинку вже зареєстроване за ОСОБА_3

Таким чином, фактично між позивачами та ОСОБА_3 існує спір про право.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Водночас справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин належить розглядати у порядку цивільного судочинства (стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд також звертає увагу позивачів на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 11.11.2014 у справі №21-493а14, від 24.02.2015 у справі №21-34а15 та від 13.09.2017 у справі №21-2465а16, підтриману Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі №2а-3100/11/2170 (К/9901/4856/18), відповідно до якої у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу об'єкта нерухомого майна у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою об'єкта нерухомого майна має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Таким чином, якщо предмет позову становить рішення виконавчого комітету Пухівської сільської ради від 23.11.2011 №55, розгляд такої справи доцільно здійснювати у порядку цивільного судочинства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання безпосередньо до канцелярії суду:

- уточненої позовної заяви із зазначенням реквізитів (номера та дати) рішення Пухівської сільської ради, з яким не погоджуються позивачі;

- копії оспорюваного рішення, якщо воно не було додане до матеріалів позовної заяви, або обґрунтованого клопотання про витребування копії оспорюваного рішення із зазначенням причин, що унеможливлюють отримання відповідних доказів самостійно позивачами.

З урахуванням положень частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, уточнену позовну заяву слід надати у кількості, що відповідає кількості учасників у справі.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування рішення, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.