Справа № 2а-8738/11/1370
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 2а-8738/11/1370

07 травня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Витвицька В.П.,

за участю:

представник позивача Дутканич Н.І.,

відповідач не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2, третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державтоінспекції про стягнення податку з власників транспортних засобів, -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2.), третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державтоінспекції, в якому просить стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 24610 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 здійснив першу державну реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Т4, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. Відповідно до Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" відповідач повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів всього в сумі 24610,00 грн. Доказів про зарахування вказаного податку до державного бюджету відповідачем не надано, що є підставою для його стягнення податковим органом у примусовому порядку.

На підставі ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд допустив заміну відповідача у справі Державну податкову інспекцію у Залізничному районі м. Львова її правонаступником Головним управління Пенсійного фонду України в Львівській області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, просила суд адміністративний позов задовольнити.

На адресу суду повернувся поштовий конверт направлений відповідачу за адресою, яка зазначена у позовній заяві та підтверджена відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМСУ у Львівській області, з відміткою "з інших причин, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення". Згідно з ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Листом управління Державтоінспекції Головного управління МВС України у Львівській області від 23.03.2011 № 9/552зп повідомлено ДПА у Львівській області, що ОСОБА_2 зареєстрував автомобіль Volkswagen Т4, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно з розрахунком суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів ОСОБА_2 за автомобіль Volkswagen Т4, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 належить сплатити 24610,00 грн.

18.04.2011 ДПІ у Залізничному районі м. Львова на адресу відповідача скеровано повідомленням № 6380 щодо сплати податку з власників транспортних засобів за вищевказаний автомобіль.

Відповідно до довідки ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 08.06.2011 № 19745/9/19-023/986 на рахунок 0003 відкритий ВДК у Залізничному районі по коду бюджетної класифікації 12020200 "Податок з власників транспортних засобів" надходжень від ОСОБА_2 05.09.2009 суми 24610,00 грн не було.

Спір виник у зв'язку з несплатою фізичною особою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Суд встановив, що ОСОБА_2 оскаржував в судовому порядку дії управління Державної автомобільної інспекції при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо державної реєстрації за ОСОБА_2 транспортного засобу Volkswagen Т4, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Проте, згідно з ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.04.2018 у справі № 2а-7041/11/1370 позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації транспортних засобів залишено без розгляду. Вказана ухвала набрала законної сили.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", Законом України "Про систему оподаткування", Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" від 11.12.1991 № 1963-XIІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон № 1963-XIІ) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1963-XIІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні транспортних засобів.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону № 1963-XIІ фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до ч. 6 Закону № 1963-XIІ у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Згідно з абз. 13 п. 8 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" від 07.09.1998 № 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Отже, безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу, а не після такої реєстрації.

Відтак, ніхто не може здійснити першу державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Провівши реєстрацію транспортного засобу, посадові особи ВРЕР підтвердили виконання відповідачем усіх необхідних вимог, зокрема, і сплати податку з власників транспортних засобів. За наявності у платника податку відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового зобов'язання необхідно визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Суд зазначає, що реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб ВРЕР, які здійснили таку реєстрацію, а тому відсутність надходження такого податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів до місцевого бюджету, податковим органом не доведено.

Позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з неї суми податку з власників транспортних засобів, а тому, відсутні законні підстави стягнення з відповідача такого податку.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий борг (недоїмка) податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду (пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 цього ж Закону).

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Таким чином, факт узгодження податкового зобов'язання має наслідком обов'язок платника податку сплатити таке зобов'язання у встановлений законом строк. Своєю чергою, невиконання обов'язку зі сплати узгодженого податкового зобов'язання у встановленийзаконом строк має наслідком включення такого зобов'язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого визначається законом.

Тобто, для звернення до суду про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вказане податкове зобов'язання повинно набути ознак податкового боргу.

Довідка про результати перевірки щодо сплати податку з власників транспортних заходів та інших самохідних машин і механізмів та розрахунок заборгованості з податку не є належним доказом наявності боргу по узгодженому податковому зобов'язані щодо податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Керуючись статями 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2, третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державтоінспекції про стягнення податку з власників транспортних засобів - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст. 295 КАС України, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадженні або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повне судове рішення складено 11.05.2018.

Суддя Костецький Н.В.