Справа № 308/11353/17
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, який мотивує тим, що 02.11.2017 року інспектором РПП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області було винесено постанову серії БР №108166 від 02.11.2017 року, якою до нього застосовано адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. У постанові зазначено, що він «керуючи автомобілем порушив вимоги дорожнього знаку проїзд заборонено, а саме проїхав не зупинившись на знак, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП» . З вказаною постановою не погоджується , вважає дії працівників при винесенні постанови протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню. На підставі наведеного просить суд визнати дії інспектора РПП Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Галик М.І. при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення Серії БР №108166 від 02.11.2017 року протиправними та скасувати постанову Серії БР №108166 від 02.11.2017 року

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалах справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд розглядає справу за його відсутності на підставі п.1 ч.3 ст.205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходиться до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Серії БР №108166 від 02.11.2017 року на ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Із вказаної постанови вбачається, що 02.11.2017 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем порушив вимоги дорожнього знаку проїзд без зупинки заборонено, а саме проїхав не зупинившись на знак.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилання позивача, на необхідність складання протоколу спростовуються наступними положеннями законодавства.

Так, відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Доводи позивача про те, що відповідачем було розглянуто адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, відразу на місці зупинки автомобіля, чим порушив положення ст. 258 КУпАП спростовуються наступним.

Так, відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За КУпАП до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Разом з тим у зазначеній постанові відсутні будь-які дані, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про наявність такого порушення та не зазначено яким саме способом було встановлено дані обставини та яким засобами проводилася його фіксація.

Відповідачем в супереч вимогам КАС України не було надано до суду відзиву на позов, відеозапису події правопорушення або інших доказів події правопорушення (свідки, тощо), у зв'язку із чим відповідачем не було доведено, що у діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення.

Суд констатує, що відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, однак, не з'явився в судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки, обґрунтованих заперечень не надав, у зв'язку з чим, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, відповідачем не було доведено правомірності свого рішення, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності..

За таких обставин, постанова Серії БР №108166 від 02.11.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, підлягає до скасування, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Заявлена позивачем вимога про визнання протиправними дій інспектора Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області Галик І.І. не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає завданням адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав позивача.

Належним способом відновлення прав позивача, є скасування оскаржуваної постанови №БР108166 від 02.11.2017 та закриття справи про адміністративне правопорушення, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 122, ст.ст. 247, 251, 258, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 77, 210, 241, 243, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову інспектора Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області Галик І.І. по справі про адміністративне правопорушення Серії БР №108166 від 02.11.2017 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Данко В.Й.